Справа № 149/2547/19
Провадження № 22-ц/801/852/2021
Категорія: 66
Головуючий у суді 1-ї інстанції Робак М. В.
Доповідач:Матківська М. В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2021 року	Справа № 149/2547/19	м. Вінниця	

Вінницький апеляційний суд в складі:
Головуючого: Матківської М. В.
Суддів: Сопруна В. В., Стадника І. М.
Секретар: Кузьменко Б. І.
За участю: позивача ОСОБА_1 і її представника – адвоката Мишковської Т. М.; відповідача ОСОБА_2 і її представника – адвоката Адамчука П. Б.; відповідача ОСОБА_3 ; особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 і її представника – адвоката Мишковської Т. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 і ОСОБА_4 
на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням і виселення та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору –Хмільницької районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксани Леонтіївни, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно, 
Рішення ухвала суддя Робак М. В.
Рішення ухвалено о 10:53 у м. Хмільнику Вінницької області
Дата складення повного тексту рішення – 10 лютого 2021 року,

Встановив:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням і виселення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Право власності за нею зареєстроване 19 березня 2019 року.
До виникнення у неї права власності на будинок він належав ОСОБА_5 . Державна реєстрація права власності за ОСОБА_5 проведена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно без видачі документа, що посвідчує таке право, проведена 01 березня 2019 року, з присвоєнням об`єкту нерухомості реєстраційного номера – 1779562205248.
Після виникнення у неї права власності на будинок за нею у Великомитницькій сільській раді зареєстрована будинкова книга для прописки громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_2 . Із довідки № 1310 від 07 серпня 2019 року виданої Великомитницькою сільською радою їй стало відомо що до складу її сім`ї за даною адресою зареєстровані: тітка ОСОБА_2 та її чоловік ОСОБА_3 , які проживали і проживають по даний час у будинку.
Будь-якої домовленості про збереження за ними житлової площі в даному будинку після смерті його власника ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не існує.
На даний час вона має намір розпоряджатися своїм майном і використовувати його за цільовим призначенням, однак реєстрація відповідачів перешкоджає їй як власнику будинку у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а в добровільному порядку знятися з реєстрації та звільнити приміщення відповідачі не бажають і до житла її не допускають, вчиняючи постійні сварки і скандали, що унеможливлює провести заходи досудового врегулювання спору.
Тому вона просила винести рішення, яким позбавити відповідачів права користування житловим приміщенням по АДРЕСА_2 , належного їй на праві власності та виселити відповідачів із цього житлового будинку.
04 листопада 2019 року ОСОБА_2 звернулася із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Хмільницької районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксани Леонтіївни, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно, мотивувавши свої вимоги тим, що з 1990 року нею, за ініціативою її батьків – ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , було розпочато будівництво власного житлового будинку на частині земельної ділянки, яка на той час була у користуванні батьків, по АДРЕСА_1 і на якій уже знаходився житловий будинок, у якому проживали батьки. В 1991 році вона разом із ОСОБА_3 перейшла проживати у новий будинок, в якому для проживання була обладнана тільки одна кімната. З часом будинок вона добудувала, газифікувала, провела інші комунікації та вчинила всі інші дії, які проводяться власником відносно свого будинку.
Саме вона була головою домогосподарства, у якого був відмінний від батькового, особовий рахунок, що підтверджується записами у погосподарській книзі Великомитницької сільської ради щодо домогосподарства по АДРЕСА_1 .
Згодом, у зв`язку із побудовою нового будинку і господарських споруд, а також поділом земельної ділянки на дві частини, тобто із повним відокремленням будинковолодінь за АДРЕСА_1 і АДРЕСА_1 , батько ОСОБА_5 подав до сільської ради заяву про припинення його права користування земельною ділянкою площею 0,28 га по АДРЕСА_1 , яка рішення 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради № 25 від 13 березня 2007 року була задоволена.
Згідно довідки виконкому Великомитницької сільської ради № 695 від 05 квітня 2019 року за нею рахується земельна ділянка загальною площею 0,28 га по АДРЕСА_1 , в тому числі: 0,25 га – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і 0,03 га – для ведення особистого селянського господарства, які на підставі рішення 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради Хмільницького району № 26 від 13 березня 2007 року передані їй у приватну власність.
ІНФОРМАЦІЯ_1 її батько ОСОБА_5 помер.
10 вересня 2019 року вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Хмільницької районної державної адміністрації для проведення за нею реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , рішенням № 48730747 від 18 вересня 2019 року їй відмовлено у державній реєстрації права власності на будинок з підстав реєстрації права власності за іншою особою.
Із отриманих позовної заяви та додатків до неї, поданих до суду її племінницею ОСОБА_1 , вона дізналася, що право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 виникло у неї 19 березня 2019 року у зв`язку з отриманням свідоцтва про право на спадщину за заповітом, та проведеною державною реєстрацією 01 березня 2019 року державної реєстрації права приватної власності на її будинок за вже померлим на той час ОСОБА_5 , без видачі документа, що посвідчує таке право. 
Із доданих до позовної заяви ОСОБА_1 копій довідок Великомитницької сільської ради № 26 від 25 січня 2019 року і № 66 від 27 лютого 2019 року вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що є відмінним від дійсності і від інформації, яка слідує із довідки тієї ж сільської ради за № 301 від 09 вересня 2019 року, з якої вбачається, що будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 .
Також належність будинку саме їй підтверджується адресною довідкою Великомитницької сільської ради № 182 від 09 вересня 2019 року, згідно якої поштова адреса будинку, що належить ОСОБА_2 не змінювалася: АДРЕСА_1 .
Позивач за зустрічним позовом вважає, що державна реєстрація права власності на її будинок по АДРЕСА_1 стала можливою за померлим ОСОБА_5 саме на підставі недостовірної інформації, яка була зібрана і подана для реєстрації ОСОБА_1 , внаслідок чого подальша видача нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом на даний будинок на ім`я ОСОБА_1 і реєстрація за нею права власності, прямо пов`язані із замовчуванням ОСОБА_1 обставин про дійсного власника будинку. ОСОБА_1 достовірно було відомо, що житловий будинок по АДРЕСА_2 не входив до складу спадкового майна спадкодавця ОСОБА_5 . 
Тому позивач по зустрічному позову ОСОБА_2 просила скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 30568618 від 01 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна № 1779562205248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 158540114, внесений державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В.; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. 19 березня 2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 352 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; скасувати в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 30760487 від 19 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна № 1779562205248, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний № 46027859, внесений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л.; визнати за нею – ОСОБА_2 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 загальною площею 90,1 кв. м., житловою площею 52,0 кв. м., зазначений згідно технічного паспорта під літерою «А» з погребом «П/А», верандою «а», верандою «а1», ганком з навісом, літньою кухнею з сараєм «Б», погребом з шиєю «П/Б», гаражем «В», огорожею № 1, хвірткою № 2, воротами № 3, криницею № 4.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 грудня 2019 року прийнятий зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Хмільницької районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксани Леонтіївни, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно, до спільного розгляду із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням та виселення.
Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2019 року задоволено клопотання відповідача за первісним позовом і залучено до участі у справі співвідповідачем за зустрічним позовом – Великомитницьку сільську раду.
Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 і ОСОБА_3 про позбавлення права користування жилим приміщенням і виселення, відмовлено.
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору – Хмільницької районної державної адміністрації, приватного нотаріуса Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко Оксани Леонтіївни, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, скасування записів про державну реєстрацію права власності та визнання права власності на нерухоме майно, задоволені частково.
Скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності номер 30568618 від 01 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна номер 1779562205248, внесений державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Шевців О. В.
Визнано недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. 19 березня 2019 року, зареєстроване в реєстрі за № 352 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться по АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Скасовано в Державному Реєстрі речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 30760487 від 19 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна № 1779562205248, внесений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Вінницької області Милещенко О. Л.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_1 і Великомитницької сільської ради на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збору в розмірі 2305,20 грн.
Рішення оскаржили: позивач ОСОБА_1 і особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 , яка вважає, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси, зокрема, майнове право на спірний будинок.
В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким первісний позов ОСОБА_1 задовольнити, а в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи та зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи.
Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи та зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог на підставі не належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, не залучив до участі у справі дружину покійного і не врахував усі обставини справи. 
Доводи апеляційний скарг є аналогічними і зводяться до того, що в своїй апеляційній скарзі позивач  ОСОБА_1  вказала, що вона є спадкоємцем за заповітом після смерті  ОСОБА_5 і прийняла спадщину. Державним реєстратором внесені відомості до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про спадкодавця як власника майна на підставі довідок Великомитницької сільської ради про належність майна спадкодавцю, виданих на підставі погосподарських книг за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки, 2016-2020 роки та інформації, що міститься в технічному паспорті на житловий будинок і рішення Великомитницької сільської ради про належність земельної ділянки спадкодавцю, що стало підставою для видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірний будинок і здійснення за нею його державної реєстрації. За життя ОСОБА_5 йому надано у користування земельну ділянку по АДРЕСА_1 , де було побудовано старий будинок, в якому жила його сім`я. У 1980-х роках розпочали будувати новий – спірний будинок, що підтверджується відомостями із технічного паспорта, де рік побудови вказаний: 1984-1990 роки, та довідками Великомитницької сільської ради № 26 від 25 січня 2019 року, № 66 від 27 лютого 2019 року, із яких слідує, що покійному ОСОБА_5 належав будинок по АДРЕСА_1 .
04 квітня 1994 року ОСОБА_5 передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства площею 0,56 га. Рішенням 22 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 23 вересня 2009 року внесені зміни до рішення сільської ради від 04 квітня 1994 рок щодо площі і цільового призначення земельної ділянки та передано земельну ділянку у власність площею 0,28 га, із якої: 0,25 га – для будівництва і обслуговування житлового будинку і 0,03 га – для ведення особистого селянського господарства. Із погосподарських книг Великомитницької сільської ради за 1967-1969 роки, 1971-1973 роки, 1974-1976 роки, 1977-1979 роки, 1980-1982 роки, 1983-1985 роки, 1986-1990 роки вбачається, що ОСОБА_5 був головою колгоспного двору в АДРЕСА_1 , із чого слідує, що спірний будинок був побудований на земельній ділянці, яка була виділена ОСОБА_5 і головою двору був саме ОСОБА_5 , який розпорядився своїм майном на випадок смерті, склавши заповіт на користь внучки – позивача по справі ОСОБА_1 .
З метою передачі цілого будинку у спадок внучці, дружина померлого ОСОБА_4 подала нотаріусу заяву, вказавши, що спадкове майно є особистим майном спадкодавця і вона не претендує на 1/2 частку в спільному майні, відмовившись і від обов`язкової частки.
Також вказала, що суд, задовольняючи зустрічний позов, безпідставно не врахував інформацію вказану у довідці Великомитницької сільської ради № 373 від 26 листопада 2019 року, в якій зазначено, що довідки сільської ради № 182 від 09 вересня 2019 року, № 1756 від 11 жовтня 2019 року, № 1755 від 11 жовтня 2019 року, № 301 від 09 вересня 2019 року, в яких власником спірного будинку є ОСОБА_2 , вважати недійсними. Аналогічні пояснення у судовому засіданні надав сільський голова ОСОБА_6 , підтвердивши, що побудований у 80-х роках спірний будинок належав померлому ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 ніколи не зверталася до сільської ради із питанням узаконення будинку. Перераховані довідки були видані секретарем сільської ради помилково. Тобто, суд першої інстанції визнав належними доказами довідки, що видані сільською радою помилково і не врахував пояснень сільського голови в наданих позивачем ОСОБА_1 доказів.
Крім цього позивач ОСОБА_1 вказала, що вона вважає недостатніми надані позивачем за зустрічним позовом докази, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування, а саме, будівництва спірного будинку саме позивачем по зустрічному позову, виходячи із забудови будинку в 1984-1990 роках. Належних доказів, які б підтверджували факт будівництва спірного будинку саме позивачем по зустрічному позову, матеріали справи не містять. По суті висновки суду ґрунтуються на суперечливих довідках сільської ради, які видані помилково та на показах свідків.
Позивач ОСОБА_1 також вказала в апеляційній скарзі на те, що суд на підставі не належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, не залучивши до участі у справі дружину покійного, не врахував усі обставини справи, дійшов помилкового висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог.
Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та винести нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Зазначила, що рішення суду вважає незаконним, прийнятим з порушенням норм матеріального права, оскільки суд неповно з`ясував обставини справи та зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам справи, а також суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення зустрічних позовних вимог на підставі не належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, не залучив до участі у справі дружину покійного і не врахував усі обставини справи.
Так, суд не врахував, що спірний будинок був побудований нею і її покійним чоловіком ОСОБА_5 на земельній ділянці, яка була виділена ОСОБА_5 і головою двору був саме він. Таким чином вона і її покійний чоловік були власниками спірного будинку, а оскаржуваним рішенням її право порушено, до участі у справі її не залучено, що не дало змоги захистити свої права, надати докази та доводити свою позицію, крім іншого показами свідків. При цьому вказала, що вона як дружина померлого та непрацездатна вдова, надала нотаріусу заяву, в якій вказала, що вважає спадкове майно особистим майном спадкодавця та не претендує на 1/2 частку в спільному майні подружжя, а також відмовилася від обов`язкової частки, зробивши це для того, щоб не ділити майно на частини і виконати спільне бажання подружжя щодо передачі будинку у спадок своїй внучці.
Також вказала, що суд, задовольняючи зустрічний позов, безпідставно не врахував інформацію вказану у довідці Великомитницької сільської ради № 373 від 26 листопада 2019 року, в якій зазначено, що довідки сільської ради № 182 від 09 вересня 2019 року, № 1756 від 11 жовтня 2019 року, № 1755 від 11 жовтня 2019 року, № 301 від 09 вересня 2019 року, в яких власником спірного будинку є ОСОБА_2 , вважати недійсними. Аналогічні пояснення у судовому засіданні надав сільський голова ОСОБА_6 , підтвердивши, що побудований у 80-х роках спірний будинок належав померлому ОСОБА_5 , а ОСОБА_2 ніколи не зверталася до сільської ради із питанням узаконення будинку. Перераховані довідки були видані секретарем сільської ради помилково. Тобто, суд першої інстанції визнав належними доказами довідки, що видані сільською радою помилково і не врахував пояснень сільського голови і наданих первісним позивачем доказів.
Крім цього ОСОБА_4 вказала, що вона вважає недостатніми надані позивачем за зустрічним позовом докази, оскільки на їх підставі неможливо встановити дійсні обставини справи та вони не дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмета доказування, а саме, будівництва спірного будинку саме позивачем по зустрічному позову, виходячи із забудови будинку в 1984-1990 роках. Належних доказів, які б підтверджували факт будівництва спірного будинку саме позивачем по зустрічному позову, матеріали справи не містять. По суті висновки суду ґрунтуються на суперечливих довідках сільської ради, які видані помилково та на показах свідків.
Відповідач і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 , в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення як необґрунтовану та безпідставну, поданою особою на рішення, що не стосується її прав, обов`язків чи інтересів.
Відповідач і позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 надала відзив на апеляційну скаргу позивача по первісному позову ОСОБА_1 , яку просить залишити без задоволення, оскільки вона є необґрунтованою, а викладені в ній доводи є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для її задоволення відсутні.
Інші учасники справи відзив на апеляційні скарги не надали.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 і її представник підтримали апеляційні скарги і просять їх задовольнити.
Особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 і її представник підтримали свою апеляційну скаргу і апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просять задовольнити їх.
Відповідач ОСОБА_2 і її представник та відповідач ОСОБА_3 заперечили проти задоволення обох апеляційних скарг, просять їх залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, вважаючи його законним і справедливим.
Представник відповідача Великомитницької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання, яким просить розглянути справу у його відсутності, апеляційні скарги просить відхилити, а рішення суду залишити без змін.
Представник третьої особи Хмільницької районної державної адміністрації, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився.
Третя особа приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. надала заяву, якою просить розглянути справу у її відсутність, ухвалити рішення на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.
Згідно положень статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Неявка у судове засідання представника відповідача Великомитницької сільської ради і третіх осіб, за наявності належного повідомлення та заяв від них, не перешкоджає розгляду справи.
Апеляційний суд, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення учасників справи, свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_4 не підлягають до задоволення за таких підстав.
Відповідно до ч. 1 – 4 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому суд досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї та приймає докази, які не були подані до суду першої інстанції, лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього, а також не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як вбачається зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 рішення суду вона оскаржує лише в частині відмови у задоволенні первісного – її позову та в частині задоволених позовних вимог зустрічного позову, а в іншій частині рішення суду, а саме, у відмові в задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , вона не оскаржує. 
Із змісту апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 вбачається, що вона також оскаржує рішення суду лише в частині відмови у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 та в частині задоволених позовних вимог зустрічного позову ОСОБА_2 , а в частині відмови у задоволенні іншої частини зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_4 не оскаржує, при цьому просить винести нове рішення, яким в задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.
Тому суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду на відповідність вимогам законності та обґрунтованості лише в оскаржуваних позивачем ОСОБА_1 і особою, яка не брала участі у справі ОСОБА_4 частинах: у відмові в задоволенні первісного позову та в частині задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 і в межах доводів та вимог їх апеляційних скарг.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради Хмільницького району Вінницької області, актовий запис № 17 від 04 травня 2018 року (том 1 а. с. 6).
За життя ОСОБА_5 склав заповіт від 06 липня 2011 року, яким на випадок своєї смерті все своє майно заповів ОСОБА_1 . Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Юрчишиною О. П. і зареєстрований в реєстрі за № 1005 (том 1 а. с. 8).
19 березня 2019 року приватний нотаріус Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. видала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого спадкоємцем зазначено в заповіті майна ОСОБА_5 є його онука ОСОБА_1 . Спадщина, на яку видано це свідоцтво складається із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 , який належав померлому на праві власності. Свідоцтво зареєстроване в реєстрі за № 352 (том 1 а. с. 16)
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер запису про право власності: 30760487, дата державної реєстрації: 19 березня 2019 року, реєстраційний номер нерухомого майна: 1779562205248, яким є житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 90,1 кв. м. по АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія і номер: 352, виданого 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. (том 1 а. с. 17).
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого В-Митницькою сільською радою 28 грудня 1959 року, ОСОБА_9 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками є: батько ОСОБА_5 , мати ОСОБА_4 (том 1 а. с. 104).
Із Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб № 00014755649 від 25 листопада 2014 року, вбачається, що ОСОБА_9 і ОСОБА_10 зареєстрували шлюб 22 жовтня 1988 року, актовий запис № 18; прізвище дружини після реєстрації шлюбу – ОСОБА_11 . Шлюб розірваний 17 грудня 1991 року, актовий запис № 43 (том 1 а. с. 105).
Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого Маркушівською сільською радою Хмільницького району, 18 вересня 1993 року ОСОБА_12 уклала шлюб із ОСОБА_3 , і їй присвоєно прізвище – ОСОБА_13 (том 1 а. с. 106).
Довідка № 26 від 25 січня 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Довідка видана згідно погосподарських книг № 6 за 1991-1995 роки, 1996-2000 роки (том 1 а. с. 19).
Довідка № 66 від 27 лютого 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; довідка видана згідно погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки, об`єкт ПГО № 0181-1 (том 1 а. с. 21).
Довідка № 98/02-14 від 26 лютого 2019 року, видана приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л., свідчить про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який проживав і був зареєстрований по АДРЕСА_1 , спадкоємцем всього належного йому майна є ОСОБА_1 (том 1 а. с. 20).
Довідка № 67 від 27 лютого 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що поштова адреса житлового будинку, який належить ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , не змінювалась. Адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 22).
Довідка № 1310 від 07 серпня 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою, свідчить про те, що ОСОБА_1 , яка зареєстрована і проживає в АДРЕСА_1 належить будинок по АДРЕСА_1 ; довідка видана згідно погосподарської книги № 2 за 2019, об`єкт ПГО № 0182-1 (том 1 а. с. 23).
Із паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що паспорт їй виданий 20 червня 2012 року, в якому зазначено її зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 24-25).
Згідно повідомлення Великомитницької сільської ради № 1765, 1767 від 15 жовтня 2019 року, ОСОБА_2 і ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_2 (том 1 а. с. 43-44).
Із домової книги для прописки (реєстрації) громадян, які проживають у будинку АДРЕСА_1 , в якій прошито, пронумеровано 10 аркушів і скріплено підписом сільського голови ОСОБА_14 та скріплено гербовою печаткою, вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрована за даною адресою із 10 лютого 2000 року, ОСОБА_3 зареєстрований за даною адресою із 04 вересня 1997 року ( том 1 а. с. 68-70).
Рішенням 13-ї сесії 21 скликання Великомитницької сільської ради від 04 березня 1994 року (згідно архівного витягу з рішення та списку громадян) передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства: село Великий Митник: № НОМЕР_4 ОСОБА_5 – 0,56 га (том 1 а. с. 187).
Із архівної копії протоколу 22 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради від 23 вересня 2009 року вбачається, що сесією прийнято рішення про внесення змін до рішення, ухваленого 13 сесією 21 скликання від 04 березня 1994 року, виклавши його пункт 1 в наступній редакції: «Передати безоплатно у приватну власність громадянам, згідно додатку, земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства: ОСОБА_5 АДРЕСА_1 – 0,28 га (том 1 а. с. 182-184).
Великомитницька сільська рада на 6 сесії 5 скликання, розглянувши заяви громадян України про вилучення земельних ділянок, ухвалила рішення № 25 від 13 березня 2007 року, яким припинила право користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 площею 0,28 га (том 1 а. с. 90, 186 – архівна копія).
Рішенням 6 сесії 5 скликання Великомитницької сільської ради № 26 від 13 березня 2007 року за наслідками розгляду заяв громадян України про передачу у приватну власність безоплатно земельних ділянок для будівництва індивідуального житлового будинку, для ведення особистого селянського господарства, передала у приватну власність безоплатно земельну ділянку площею 0,28 га для: будівництва індивідуального житлового будинку – 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства – 0,03 га в АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 (том 1 а. с. 91, 185 – архівна копія).
Рішенням 30 сесії 7 скликання Великомитницької сільської ради № 408 від 22 жовтня 2019 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) ОСОБА_1 загальною площею 0,2644 га у тому числі: - 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 0524880600:03:000:0707, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; - 0,0144 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 0524880600:03:000:0706, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та передати у приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку загальною площею 0,2644 га (том 1 а. с. 188).
Згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29 жовтня 2019 року земельні ділянки площею 0,25 га і 0,0144 га зареєстровані за ОСОБА_1 на праві приватної власності (том 1 а. с. 194, 200, 189-200). 
Довідкою № 695 від 05 квітня 2019 року, виданою виконавчим комітетом Великомитницької сільської ради, посвідчено, що за ОСОБА_2 рахуються земельні ділянки загальною площею 0,28 га які призначені: - 0,25 га – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 ; - 0,03 га – для ведення особистого селянського господарства (присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 92).
Довідка № 301 від 09 вересня 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою свідчить про те, що житловий будинок в АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , згідно погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки, об`єкт ПГО № 0182-1 (том 1 а. с. 94).
Довідка № 1755 від 11 жовтня 2019 року, видана виконкомом Великомитницької сільської ради свідчить про те, що ОСОБА_2 і ОСОБА_3 проживали у власному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з 1991 року без реєстрації; ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 в будинку свого батька ОСОБА_5 до 1998 року. Довідка підписана сільським головою І. О. Лоїком і секретарем сільської ради Т. С. Шкатюк (том 1 а. с.95).
Згідно витягів із погосподарських книг № 7 за 1998, 1999, 2000 роки (особовий рахунок НОМЕР_5 ); №6 за 2001-2005 роки (особовий рахунок НОМЕР_6 ; № НОМЕР_7 за 2006-2010 роки (особовий рахунок НОМЕР_8 ; № НОМЕР_7 за 2011-2015 роки (особовий рахунок НОМЕР_9 ; № НОМЕР_10 за 2016-2019 роки (особовий рахунок № НОМЕР_11 ), адреса домогосподарства: АДРЕСА_1 , членом домогосподарства, записаного першим – головою домогосподарства є ОСОБА_2 (том 1 а. с. 98-102).
Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Шевців О. В., Хмільницька районна державна адміністрація, № 48730747 від 18 вересня 2019 року відмовлено у державній реєстрації права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за суб`єктом ОСОБА_2 (том 1 а. с. 103). 
В матеріалах цивільної справи є відповідь № 373 від 26 листопада 2019 року Великомитницької сільської ради на запит адвоката Мироненка В. О., якою сільська рада повідомляє, що довідки № 182 від 09 вересня 2019 року; № 1756 від 11 жовтня 2019 року; № 1755 від 11 жовтня 2019 року; № 301 від 09 вересня 2019 року слід вважати недійсними; інформація про власника житлового будинку ОСОБА_2 в АДРЕСА_2 записана помилково, оскільки головою колгоспного двору числився ОСОБА_5 (том 1 а. с. 139).
Із наявних в матеріалах справи в томі першому копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради: № 2 на 1967-1969 роки (а. с. 140-142), № 2 на 1971-1973 роки (а. с. 143-145), № б/н на 1974-1976 року (а. с. 146-147), № 2 на 1977-1979 роки (а. с. 148-149), № 2 за 1980-1982 роки (а. с. 150-152), № 2 за 1983-1985 роки (а. с. 153-155), № 3 за 1986-1990 роки (а. с. 156-157), № 4 за 1991-1995 роки (а. с. 173-174) вбачається, що головою сім`ї (суспільна група господарства – колгоспна) був ОСОБА_5 , до списку членів його сім`ї входила  ОСОБА_15 . 
Згідно копії погосподарської книги Великомитницької сільської ради: за 2001-2005 роки (том 2) особовий рахунок № НОМЕР_12 , адреса домогосподарства – Мічуріна, 10 головою господарства є ОСОБА_5 , у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня (том 1 а. с. 158-160).
У погосподарській книзі Великомитницької сільської ради: за 2006-2010 роки (том 1) особовий рахунок № НОМЕР_13 , адреса домогосподарства – АДРЕСА_1 головою господарства записаний ОСОБА_5 , у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня (том 1 а. с. 161-162).
Згідно копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради: за 2011-2015 роки (2); № 2 за 2016-2020 роки, домогосподарство з реєстрацією місця проживання: АДРЕСА_1 головою господарства є ОСОБА_5 , у списку членів господарства ОСОБА_2 відсутня (том 1 а. с. 163-165, 166-168).
Згідно копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради: за 1996-2000 роки, особовий рахунок № НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 170) та за 2006-2010 роки, особовий рахунок № НОМЕР_8 , адреса: АДРЕСА_1 (том 1 а. с. 169) головою господарства є ОСОБА_2 , у списку членів господарства: ОСОБА_3 .
Згідно відомостей облікової карти об`єкта погосподарського обліку на 2011-2015 роки і на 2016-2020 роки, номер об`єкта: 0182-1, господарство з реєстрацією місця проживання: АДРЕСА_1 , головою господарства є ОСОБА_2 , зареєстрований ОСОБА_3 (том 1 а. с. 171-172, 175-178).
Матеріали цивільної справи містять фотокопію спадкової справи № 114/2018, заведеної приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л., після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (том 1 а. с. 220-241), в якій є: заява спадкоємця за заповітом ОСОБА_1 про прийняття спадщини (а. с. 221); заява ОСОБА_4 , подана нею 18 липня 2018 року, якою вона повідомляє про досягнення нею на момент смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який був їй чоловіком, пенсійного віку, що надає їй право на обов`язкову частку, від прийняття якої вона відмовляється; спадкове майно є особистим майном спадкодавця, тому на 1/2 частку у спільному майні подружжя вона не претендує; крім того, у спадкодавця залишилось майно, яке не охоплене заповітом, від прийняття якого вона також відмовляється (а. с. 222); довідка № 1139 від 13 липня 2018 року, видана Великомитницькою сільською радою про те, що спадкодавець ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 та разом із ним були зареєстровані і проживали: дружина ОСОБА_4 , онука ОСОБА_1 ; правнуки: ОСОБА_16 і ОСОБА_17 (а. с. 224); свідоцтво про право на спадщину за заповітом, згідно якого ОСОБА_1 успадкувала майно, яке складається із: земельної ділянки площею 2,8302 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстроване в реєстрі за № 52 (а. с. 236) і житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 (а. с. 240).
В матеріалах цивільної справи наявна сканкопія реєстраційної справи 1779562205248 на ім`я ОСОБА_5 АДРЕСА_1 , яка містить заяву ОСОБА_1 про державну реєстрацію прав та їх обтяжень 01 березня 2019 року; свідоцтво про смерть ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 ; технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1 (користувачем будинку був ОСОБА_5 ); довідку приватного нотаріуса № 98/02-14 від 26 лютого 2019 року про те, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , який на день смерті проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 є спадкоємцем всього належного спадкодавцеві майна; довідку № 67 від 27 лютого 2019 року Великомитницької сільської ради про те, що адреса належного ОСОБА_5 житлового будинку не змінювалась: АДРЕСА_1 ; Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_5 спадкоємцю ОСОБА_1 за № 52 від 14 січня 2019 року на спадкове майно – земельну ділянку площею 2,8302 га; Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 158540114, сформованого 05 березня 2019 року на нерухоме майно з реєстраційним номером: 1779562205248: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 90,1 кв. м. по АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , номер запису про право власності: 30569618, дата державної реєстрації: 01 березня 2019 року, підстава виникнення права власності: довідка № 67 від 27 лютого 2019 року, видана Великомитницькою сільською радою та технічний паспорт, серія і номер 1889, виданий 11 січня 2019 року Агропромисловим науково-виробничим підприємством «ВІЗИТ» та із зазначеною підставою внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 45821788 від 05 березня 2019 року 15:22:54, Шевців Олена Василівна, Хмільницька районна державна адміністрація Вінницької області (том 2 а. с. 30-40). 
Ухвалюючи рішення про часткове задоволення зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із того, що реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 була проведена на підставі недостовірної інформації про належність майна померлому, наданої Великомитницькою сільською радою, що є підставою для скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності номер: 30568618 від 01 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна номер: 1779562205248, внесеного державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В.; та із встановлених у судовому засіданні обставин, які свідчать про те, що померлий ОСОБА_5 не мав жодного відношення (не проживав, не був зареєстрований, не користувався, не володів, тобто не був власником) до житлового будинку по АДРЕСА_2 , а тому даний спірний будинок не може входити до складу спадкового майна, на яке відкрилася спадщина після смерті ОСОБА_5 02 травня 2018 року і на яке він залишив заповіт, що є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з чим підлягає до скасування запис про проведену державну реєстрацію права власності за номером 30760487 від 19 березня 2019 року.
Відмовляючи у задоволенні первісного позову ОСОБА_1 про позбавлення права користування жилим приміщенням і виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 не довела у встановленому законом порядку наявності у неї спадкових прав на спірне нерухоме майно, у зв`язку з чим відсутні підстави для виселення відповідачів із спірного жилого будинку.
Такий висновок суду першої інстанції є правильним, оскільки ґрунтується на вимогах закону та на встановлених по справі обставинах.
За правилами статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. 
Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (частина 1). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (частина 3). 
Згідно положень статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому (ч. 1). Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (ч. 2). Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини (ч. 4). 
Судом встановлено, що ОСОБА_5 залишив заповіт, яким все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати йому і на що за законом він матиме право, заповів ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину у передбаченому законом порядку.
До складу спадкового майна ввійшов жилий будинок із погосподарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_2 .
На день смерті спадкодавця ОСОБА_5 даний жилий будинок не входив до складу майна, що належало йому на праві власності, оскільки були відсутні правовстановлюючі документи саме на цей спірний будинок, що по АДРЕСА_2 . 
Відповідно до статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:
1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;
2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.
Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність (ч. 1).
Для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, проведення технічної інвентаризації щодо зазначених об`єктів нерухомості є необов`язковим (частина 2).
Отже, будинки, які були збудовані до 1992 року не потребували введенню в експлуатацію, при набутті права власності на такі об`єкти.
Як вбачається із технічних паспортів, виготовлених на будинок АДРЕСА_1 , станом на 11 січня 2019 року, на замовлення ОСОБА_1 (том 1 а. с. 10-15) і на замовлення ОСОБА_2 (том 1 а. с. 62-66), рік спорудження вказаний – 1984, тобто до 1992 року.
Як свідчать матеріали реєстраційної справи 1779562205248 на ім`я ОСОБА_5 , АДРЕСА_1 , підставою вчинення державним реєстратором Шевців О. В. запису про право власності: 30568618 на власника ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , стали: технічний паспорт (інвентаризаційна справа № 1889), виготовлений 11 січня 2019 року та довідка № 67 від 27 лютого 2019 року Великомитницької сільської ради, про те, що поштова адреса житлового будинку, який належить ОСОБА_5 не змінювалася; адреса житлового будинку: АДРЕСА_1 .
Таким чином реєстрація права власності на спірний будинок за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 була здійснена із порушенням вимог пунктів 1 і 2 частини 1 статті 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», оскільки державному реєстратору не було надано виписку із погосподарських книг та відповідних документів, що посвідчували б речове право на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний будинок.
При цьому, із наявних в матеріалах цивільної справи копій погосподарських книг Великомитницької сільської ради, вбачається, що починаючи із 1967 року по день смерті – ІНФОРМАЦІЯ_1 спадкодавець ОСОБА_5 був головою двору, проживав, був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (том 1 а. с.140-160, 173-174) та не проживав і не був зареєстрований у житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки в цьому будинку є головою двору, починаючи із 1996 року по 2020 рік, проживає та зареєстрована відповідач по первісному позову ОСОБА_2 , про що свідчать копії погосподарських книг та відомості, що містяться в обліковій карті об`єкта погосподарського обліку (том 1 а. с. 161-162, 169, 170, 171-172, 175-178).
І речове право на земельну ділянку, на якій знаходиться спірний будинок, не зареєстроване за спадкодавцем ОСОБА_5 , про що свідчать відповідні рішення сільської ради: 13-ї сесії 21 скликання від 04 березня 1994 року, яким передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства: село Великий Митник, ОСОБА_5 – 0,56 га (том 1 а. с. 187), до якого внесені зміни рішенням 22 сесії 5 скликання від 23 вересня 2009 року про передачу безоплатно у приватну власність ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку і для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 – 0,28 га (том 1 а. с. 182-184); такі зміни внесені на підставі рішення 6 сесії 5 скликання № 25 від 13 березня 2007 року, яким вилучено земельну ділянку і припинено право користування земельною ділянкою громадянина ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 площею 0,28 га (том 1 а. с. 90, 186 – архівна копія); цим же рішенням 6 сесії 5 скликання № 26 від 13 березня 2007 року передано у приватну власність безоплатно земельну ділянку площею 0,28 га для: будівництва індивідуального житлового будинку – 0,25 га і для ведення особистого селянського господарства – 0,03 га в АДРЕСА_1 громадянці ОСОБА_2 (том 1 а. с. 91, 185 – архівна копія).
Згідно п.3 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» заявником по питанню такої державної реєстрації права власності є особа, за якою закріплений особовий рахунок в погосподарській книзі відповідної сільської, селищної, міської ради, або уповноважена нею особа - у разі проведення державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку.
По справі встановлено, що таким заявником стала ОСОБА_1 , подавши відповідну заяву 01 березня 2019 року (том 3 а. с. 31), а не ОСОБА_2 , за якою закріплений особовий рахунок в погосподарських книгах на житловий будинок АДРЕСА_2 , що підтверджують записи у погосподарських книгах та відомостях, що містяться в обліковій карті об`єкта погосподарського обліку (том 1 а. с. 161-162, 169, 170, 171-172, 175-178).
Таким чином, задовольняючи частково зустрічний позов, суд першої інстанції, вірно посилався на те, що реєстрація права власності на житловий будинок по АДРЕСА_2 за ОСОБА_5 була проведена на підставі недостовірної інформації про належність майна померлому, наданої Великомитницькою сільською радою, а тому запис про право власності номер: 30568618 від 01 березня 2019 року на об`єкт нерухомого майна номер: 1779562205248, внесеного державним реєстратором Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області Шевців О. В. підлягає до скасування.
Отже, житловий будинок по АДРЕСА_2 не належить на праві власності спадкодавцю ОСОБА_5 , та не входить до переліку спадкового майна, на яке відкрилася спадщина після смерті спадкодавця ОСОБА_5 .
Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. 
За урахуванням положень статті 1218 ЦК України, згідно вимог якої до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини, та встановлених судом обставин, за якими спірний будинок не належав спадкодавцеві ОСОБА_5 , в тому числі і на момент відкриття спадщини, вірним є висновок суду про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що виданий приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. 19 березня 2019 року і зареєстрованого в реєстрі за № 352 та про скасування запису про право власності номер 30760487 від 19 березня 2019 року, вчиненого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про право власності, на підставі цього недійсного свідоцтва про право на спадщину за заповітом № 352 від 19 березня 2019 року.
Позивач ОСОБА_1 , звернувшись із позовом про позбавлення права користування жилим приміщенням і виселення ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 19 березня 2019 року за № 352 приватним нотаріусом Хмільницького районного нотаріального округу Милещенко О. Л. У будинку проживали та зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які проживають по даний час у будинку, без будь-якої із нею – власником, домовленості про збереження за ними житлової площі в даному будинку. На даний час вона має намір розпоряджатися своїм майном і використовувати його за цільовим призначенням, однак реєстрація відповідачів перешкоджає їй як власнику у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, а в добровільному порядку знятися з реєстрації та звільнити приміщення відповідачі не бажають і до житла її не допускають.
Відповідно до частин 1 статей 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 
За правилами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. 
Згідно вимог статті 386 і статті 391 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.
Судом встановлено, що позивач по первісному позиву ОСОБА_1 набула право власності на спірний будинок на підставах, що не відповідають вимогам закону, тобто встановлена незаконність набуття позивачем права власності на житловий будинок.
Таким чином позивач ОСОБА_1 не є власником спірного будинку, а тому не може вимагати захисту неіснуючого у неї права власності на даний будинок, у зв`язку з чим ухвалене судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні її позовних вимог відповідає вимогам закону.
Доводи апеляційних скарг, які ідентичні між собою, є безпідставними та не заслуговують на увагу, з урахуванням того, що вони не відповідають встановленим судом всім обставинам справи і не ґрунтуються на доказах зібраних по справі та оцінених судом в порядку статті 89 ЦПК України та протирічать їм. 
За таких обставин є законним рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні заявленого первісного позову ОСОБА_1 та про часткове задоволення зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 .
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального і процесуального права, в зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційні скарги не підлягають до задоволення, оскільки наведені в них доводи правильність висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381- 382 ЦПК України, суд, 
Постановив:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_4 залишити без задоволення.
Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 01 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Головуючий	М.В. Матківська  	
Судді	В. В. Сопрун  	
  	І. М. Стадник  	

Повне судове рішення складено 28 травня 2021 року