Справа № 462/8067/20                                Головуючий у 1 інстанції: Мруць І.С. 
Провадження № 33/811/449/21                Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2021 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Шишки Олега Мар`яновича, розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року, 

встановив:

постановою Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
Згідно з постановою ОСОБА_1 , 12.12.2020 о 00 год. 55 хв. у м. Львові, на вул. Гніздовського, буд. 75, керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога №001219 від 12.12.2020, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
Не погоджуючись з даною постановою особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати дану постанову та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що не погоджується із постановою, вважає її незаконною і такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що працівник поліції після зупинки транспортного засобу, яким він не керував, одразу вказав, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння, проте з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім цього, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки не проводився, що підтверджується матеріалами справи та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції. Звертає увагу, що не був згідний з результатом обстеження, який був проведений в медичному кабінеті, а враховуючи те, що огляд проводився за допомогою технічних засобів, лікар нарколог, після незгоди водія з результатом зобов`язаний був взяти біологічний матеріал на дослідження. 
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , його захисник Шишка О.М. апеляційну скаргу підтримали, просили задоволити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника Шишки О.М., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав. 
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП від 12 грудня 2020 року серії ДПР18 № 196699 (а.с. 1);
роздруківкою з алкотеста «Drager Alkotest 6820», відповідно до якої стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 на момент продуття алкотестера 12.12.2020 о 01:35 год. становив 0,56‰ (а.с. 41);
актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2020 відповідно до якого проведено огляд ОСОБА_1 , за результатами якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с. 39);
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2020 (а.с. 40);
висновком медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.12.2020 №001219 відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння (3).
відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що ОСОБА_1 був доставлений працівниками поліції до медичного закладу для проходження огляду. В медичну закладі за допомогою приладу «Драгер» ОСОБА_1 пройшов огляд, за результатами огляду вміст алкоголю в організмі на момент продуття становив – 0,56%о, що і стало підставою для складання протоколу та подальшого притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності. (а.с. 3);
Доводи в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення апеляційний суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наведеними вище доказами.
Твердження в апеляційній скарзі, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, апеляційний суд до уваги не бере та розцінює, як форму захисту з метою уникнення від адміністративної відповідальності.
Як вбачається з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудних камер поліцейського, коли до транспортного засобу марки «ВАЗ», номерний знак  НОМЕР_1  підійшли працівники поліції, то ОСОБА_1 сидів на місці водія, а поряд на передньому пасажирському сидінні була дівчина. 
Крім того, відносно ОСОБА_1 винесена постанова про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КУпАП, з якої вбачається, що ОСОБА_1 12.12.2020 близько 00 год. 55 хв. у м. Львові, на вул. Гніздовського, 75, керував транспортним засобом «ВАЗ», номерний знак  НОМЕР_1  в якого, на задніх розсіювачах світлових приладів нанесено покриття, що зменшують прозорість чи світлопропускання (а.с. 4).
Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції вказали ОСОБА_1 , що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, але у протоколі зазначено про керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, не спростовує факту керування автомобілем ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, про що правильно зазначено судом в оскарженій постанові. 
Також апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що Інструкцією №1452/735 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не передбачено лабораторних досліджень декількох біологічних середовищ водіїв транспортних засобів при позитивному результаті лабораторного дослідження одного з них. Огляд ОСОБА_1 було проведено у медичному закладі клінічно - за зовнішніми ознаками та лабораторно - за допомогою приладу «Драгер». Тому покликання ОСОБА_1 про необхідність відібрання біологічних зразків у зв`язку із його незгодою з результатами огляду є безпідставним. 
Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.
Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.
Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи.
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП та є безальтернативним.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, 

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову Залізничного районного суду м. Львова від 11 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                         О.В. Маліновська-Микич