УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
26 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 335/10865/20
провадження № 61-5836ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Крата В. І. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39Б» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
ВСТАНОВИВ:
У 2020 році Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39Б» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 20 січня                  2021 року відкрито провадження у вказаній справі. 
Не погоджуючись з цією ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя 
від 20 січня 2021 року повернуто.
Ухвала мотивована тим, що ухвала про відкриття провадження з порушенням правил підсудності не входить до вичерпного переліку ухвал, визначених у частині першій статті 353 ЦПК України, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, тому згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України підлягає поверненню.
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу апеляційного суду, провадження у справі закрити, посилаючись на порушення норм процесуального права.
У касаційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, мотивоване тим, що повний текст оскарженої постанови отримано              04 березня 2021 року, що підтверджує копією конверта.
Відповідно до частин першої, другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Зважаючи на те, що особа, яка подала касаційну скаргу отримала копію оскарженого рішення 04 березня 2021 року і подала касаційну скаргу протягом тридцяти днів з дня вручення оскарженої постанови, тому наведені підстави належить визнати поважними, строк на касаційне оскарження необхідно поновити.
Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.
Згідно із частиною першою статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд у порушення норм процесуального права не звернув увагу на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. Позивач не погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вважає, що ця справа за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має розглядатись                      в порядку господарської юрисдикції і підлягає передачі на розгляд Великої Палати.
Доводи касаційної скарги, серед іншого, містять посилання на висновки, викладені                    у постановах Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17, від                  20 вересня 2018 року у справі № 813/6286/15, від 02 жовтня 2019 року у справі                            № 501/1571/16-ц, що правовідносини між власником нерухомого майна у житловому будинку та ОСББ найбільш подібні до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням юридичної особи повинні розглядатись за правилами господарського судочинства.
У відкритті касаційного провадження належить відмовити з таких підстав.
Згідно із пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, зокрема, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду, визначено у частині першій статті 353 ЦПК України.
Ухвала суду першої інстанції про відкриття провадження у справі не включена до зазначеного переліку, з чого випливає, що така ухвала не підлягає оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду.
Встановивши, що ухвала Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від              20 січня 2021 року щодо відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції обґрунтовано повернув апеляційну скаргу.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 (провадження № 61-19138сво18) зроблено висновок, що «право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення».
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої ухвали апеляційного суду свідчить, що правильне застосовування апеляційним судом норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.
Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Клопотання  ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.
Поновити ОСОБА_1 строк касаційного оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року.
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Запорізького апеляційного суду від 18 лютого 2021 року про повернення апеляційної скарги у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Незалежна Україна 39Б» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                             М. М. Русинчук
                                                                                                                        Н. О. Антоненко
В. І. Крат