КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

 

справа №760/22963/2020                                                                            Головуючий у І інстанції - Букіна О.М.
апеляційне провадження №33/824/2081/2021                                          Доповідач у ІІ інстанції - Приходько К.П.
 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ 
 
22 квітня 2021 року суддя Київського апеляційного суду Приходько К.П., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності Луговського Юрія В`ячеславовича, представника Київської митниці Держмитслужби Келеберденка Валерія Віталійовича, переглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Куликова Миколи Миколайовича на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, якою закрито провадження відносно
 
                                                                        ОСОБА_1 ,  
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого 
який проживає заадресою: 

АДРЕСА_1 
 
за ч.1 ст.483 Митного кодексу України, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, -  
 
встановив:
 
Постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Як зазначено в постанові судді, згідно протоколу про порушення митних правил №0962/10000/2020 від 07 травня 2020 року, 30 квітня 2020 року о 22 годині 45 хвилин в пункті пропуску «Виступовичі» м/п «Овруч» Київської митниці Держмитслужби для проведення митного контролю легкового автомобіля марки «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 , який слідував з Республіки Білорусь в Україну, під керуванням ОСОБА_1 , останнім було подано до митного контролю наступні документи, а саме:
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ;
- реєстраційний талон на транспортний засіб   НОМЕР_4 від 30 травня 2020 року;
- право власності на транспортний засіб № НОМЕР_5 від 29 квітня 2020 року;
- договір купівлі-продажу автомобіля «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 №М2020-72 від 29 квітня 2020 року на суму 1250 Євро; 
- пасажирську митну декларацію ОСОБА_1 де вартість автомобіля вказана 1800 Євро.
Під час проведення митного оформлення спрацювала автоматична система аналізу ризиків (АСАУР) стосовно різниці вартості вказаного автомобіля у Республіці Білорусь та вартості заявленої митним органам України. 
На підставі викладеного, виникла підозра щодо подання до митного контролю громадянином ОСОБА_1 договору купівлі-продажу автомобіля «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 на суму 1250 Євро від 29 квітня 2020 року, який містить неправдиві данні щодо вартості.
В ході здійснення перевірки та з метою встановлення автентичності поданих документів до митного оформлення ОСОБА_1 на автомобіль «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 , Київською митницею Держмитслужби 04 травня 2020 року направлено лист №78-1/28.18/9/9000 в митні органи Республіки Білорусь.
05 травня 2020 року Київською митницею Держмитслужби отримано лист Гомельської митниці від 05 травня 2020 року №03-1/5707 та копії документів, які подавав ОСОБА_1 при перетині митного кордону Республіки Білорусь: право власності на транспортний засіб № НОМЕР_5 від 29 квітня 2020 року, транзитну декларацію №11207208/300420/0118604 від 30 квітня 2020 року де вартість автомобіля вказана 1800 Євро.
На думку митного органу, дії ОСОБА_1 мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості автомобіля «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 .
Приймаючи рішення про закриття провадження у справі про порушення митних правил за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, суддя місцевого суду у своїй постанові зазначив, що митним органом не надано беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 були вчинені дії, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару. 
Не погоджуючись з постановою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року, представник Київської митниці Держмитслужби Куликов М.М. подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану постанову судді місцевого суду та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, застосувавши до нього стягнення у відповідності до санкції статті.
Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник Київської служби Держмитслужби Куликов М.М. зазначив, що судом першої інстанції не були прийняті до уваги та не враховані фактичні обставини справи, що в свою чергу призвело до прийняття не об`єктивного рішення.
Вина ОСОБА_1 підтверджується зокрема: протоколом про порушення митних правил №0962/10100/19 від 07 травня 2020 року; листом Гомельської митниці та доданими документами щодо заявленої ОСОБА_1 дійсної вартості транспортного засобу в сумі 1800 Євро; інвойсом (накладною) №М2020-72 від 29 квітня 2020 року щодо заявленої митним органам вартості транспортного засобу в розмірі 1250 Євро; висновком товарознавчої експертизи від 23 червня 2020 року №142005901-0539 щодо вартості транспортного засобу.
У судовому засіданні, представник Київської митниці Держмитслужби апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.
Захисник Микитюка Р.А. заперечив проти доводів викладених в апеляційній скарзі. Просив залишити постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року без змін.
Заслухавши пояснення представника Київської митниці Держмитслужби, захисника Микитюка Р.А.,  переглянувши справу за  наявними  в ній  доказами, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає  задоволенню  з таких підстав.
Згідно з вимогами ст.ст.245,252 КУпАП, під час провадження у справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.
Згідно ч.1 ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
За змістом ст.489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з ч.1 ст.483 МК України, переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.
Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України.
Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.
Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.
Документами, що містять неправдиві дані, є такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості предметів, щодо їх відправника чи одержувача, щодо держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, тощо не відповідають дійсності: - недійсні документи, тобто документи, що втратили юридичну силу.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддя суду інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався повністю та прийняв законне й обґрунтоване рішення про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
Висновок судді про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну правову оцінку.
Так, по справі встановлено, що 30 квітня 2020 року о 22 годині 45 хвилин в пункті пропуску «Виступовичі» м/п «Овруч» Київської митниці Держмитслужби для проведення митного контролю легкового автомобіля марки «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 , який слідував з Республіки Білорусь в Україну, під керуванням ОСОБА_1 , останнім було подано до митного контролю наступні документи, а саме:
- паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 ;
- реєстраційний талон на транспортний засіб НОМЕР_1 від 29 квітня 2020 року;
- право власності на транспортний засіб № НОМЕР_5 від 29 квітня 2020 року;
- договір купівлі-продажу автомобіля «VW Caddy Life», р.н. НОМЕР_1 , кузов   НОМЕР_2 та накладної №М2020-72 від 29 квітня 2020 року на суму 1250 Євро; 
- пасажирську митну декларацію Республіки Білорусь ОСОБА_1 де вартість автомобіля вказана 1800 Євро.
У митного органу виникла підозра щодо подання до митного контролю договору купівлі-продажу від 29 квітня 2020 року, який містить неправдиві данні щодо вартості.
В ході проведення перевірки, посадовими особами митного органу було встановлено, що при перетині митного кордону Республіки Білорусь громадянином ОСОБА_1 було подано документи, зокрема транзитну декларацію №11207208/300420/0118604 від 30 квітня 2020 року в якій вартість автомобіля вказана 1800 євро, що і стало підставою для складення відповідного протоколу.
Згідно зі ст. 10 КУпАП України, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Так, з договору купівлі-продажу №68-2020 від 29 квітня 2020 року та накладної №М2020-72 від 29 квітня 2020 року вбачається, що вартість автомобіля «VW Caddy Life» становить 1250 євро.
На території Республіки Білорусь ОСОБА_1 не повинен був сплачувати митні платежі за даний автомобіль, оскільки транспортний засіб слідував в митному режимі «транзит» під супроводженням підрозділу Департаменту охорони Міністерства внутрішніх справ Республіки Білорусь на підставі договору №7-078/10 від 30 квітня 2020 року про надання охоронних послуг по супроводженню товарів і транспортних засобів.
У пункті пропуску «Виступовичі» м/п «Овруч» Київської митниці Держмитслужби ОСОБА_1 у документах було зазначено фактичну ціну автомобіля - 1250 євро.
Таким чином, вбачається, що до Київської митниці Держмитслужби громадянином ОСОБА_1 було подано достовірні та точні відомості про транспортний засіб, а зокрема, і щодо його вартості, умислу на зменшення митних платежів не було.
Наявність розбіжностей щодо вартості в документах, які були подані для митних органів Республіки Білорусь, спростовуються поясненнями самого ОСОБА_1 , що пасажирська митна декларація Республіки Білорусь не містить ні код валюти, ні її найменування. До того ж, транзитна декларація, де зазначено вартість саме 1250 євро, оформлена не ОСОБА_1 , а митним брокером.
З урахуванням наведеного, митним органом не було надано беззаперечних доказів того, що саме ОСОБА_1 були вчинені дій, які направлені на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю щодо дійсної вартості товару.
Доводи, за яких представник Київської митниці Держмитслужби просить скасувати постанову суду першої інстанції та притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що постанова судді є законною та обґрунтованою, відсутні підстави для її скасування, в зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді - без змін.   
Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,-    
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Куликова Миколи Миколайовича залишити без задоволення.
Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 лютого 2021 року про закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

 
Суддя Київського апеляційного суду                                                               К.П. Приходько