ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4864/20  Номер провадження 22-ц/814/862/21	Головуючий у 1-й інстанції Шаповал Т. В.  Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: 
головуючого судді Прядкіної О.В., 
суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни в інтересах  ОСОБА_1 
на рішення Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року, прийнятого під головуванням судді Шаповал Т.В. у м. Полтаві із складанням повного тексту рішення 08 лютого 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання дитини ,-
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до районного суду з даним позовом. Зазначала, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року з ОСОБА_2 на її користь стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. У 2016 році у сина було виявлено гострий лімфобластний лейкоз( рак крові), вторинна імунна недостатність. У період з 24.01.2016 року по 27.11.2016 року у зв`язку з виявленою хворобою, їх син проходив хіміотерапію та перебував на стаціонарному лікуванні в онкогематологічному відділенні Дитячої міської лікарні. Починаючи з 2019 року, дитина відчула різке погіршення здоров`я, у нього було виявлено нову хворобу - тромбоцитопетія. Із вказаного періоду, тобто з 2016 по 2020 роки, їх син потребує постійного лікування та реабілітації, знаходиться на гормональній терапії. 
Просила змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року шляхом стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 5000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання сина в сумі 49 280,21 грн.
У листопаді 2020 року звернулася із заявою про збільшення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на лікування сина та всього просила стягнути з ОСОБА_2 56 801,11 грн додаткових витрат на утримання дитини, що становить половину, сплаченого нею.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року позовну заяву  ОСОБА_1 задоволено частково.
Змінено спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року у справі №552/7647/13-ц, шляхом стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі, щомісячно, у розмірі 2500 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнуто з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 7520,90 грн. 
У іншій частині заявлених вимог відмовлено. 
Часткове задоволення позову обґрунтовано тим, що аліменти у розмірі 2500 грн. на місяць є достатньою сумою, яка має забезпечити право неповнолітнього ОСОБА_3 на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Щодо стягнення додаткових витрат, то суд визначив їх у розмірі 7520 грн. 90 коп., які понесені в вересні та жовтні 2020 року.
Додатковим рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2021р. з ОСОБА_2 на користь держави стягнуто судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Рішення оскаржила адвокат Сергієнко Т.Г. в інтересах   ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Вважає, що суд першої інстанції належним чином не обґрунтував рішення щодо стягнення аліментів у розмірі 2500 грн. та не навів математичний розрахунок суми додаткових витрат у розмірі 7520,90 грн.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вважає рішення районного суду вірним та просить залишити його без змін.
Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:
Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2012 року по 17.10.2014 рік, від якого мають неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 15.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття.
Згідно довідки КП «Дитяча міська клінічна лікарня» Полтавської міської ради від 14.01.2020 року вих № 79 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився на стаціонарному лікуванні з 19.12.2019 року з діагнозом Гострий лімфобластний лейкоз, І комплексна ремісія, Вторинна імунна недостатність.
Відповідно до довідки № 140 управління соціального захисту населення виконавчого комітету Київської районної в м. Полтаві ради від 21.01.2020 року ОСОБА_1 отримує допомогу дітям з інвалідністю з надбавкою на догляд ОСОБА_3 в розмірі 2255,60 грн. з 11.05.2016 року по 16.02.2021 року.
Враховуючи, що син потребує постійного лікування на яке потрібно кошти, ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення половину вартості її додаткових витрат на дитину, які були викликані його хворобою.
Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд визначив до стягнення з відповідача аліментів у розмірі 2500 грн. та  суму додаткових витрат на утримання дитини у розмірі 7520 грн. 90 коп.

Однак,колегія суддів не може повністю погодитись з вказаним висновком.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Статтею  182 СК України закріплено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
ОСОБА_1 , звертаючись з вимогою змінити спосіб стягнення аліментів, що визначений рішенням Київського районного суду м. Полтави від 15.11.2013 року шляхом стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 5000 грн., виходила з того, що дитина потребує постійного лікування та реабілітації, знаходиться на гормональній терапії, має інвалідність.
Як вбачається з матеріалів справи, відповідач працює водієм технологічного транспорту в АТ «Укргазвидобування», оклад складає 7920 грн. (Т.1,а.с. 138).
Батьки відповідача є пенсіонерами та отримують дохід у вигляді пенсії.
Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років, встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень.
Однак, змінюючи спосіб стягнення аліментів, районний суд, в повній мірі не проаналізував тенденції зростання прожиткового мінімуму у 2021 році, а тому визначена до сплати відповідачем щомісячна сума аліментів в розмірі 2500 грн. не відповідає законодавчо встановленому розміру.
За таких обставин колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання сина у твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 3500 грн., змінивши рішення суду першої інстанції в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку.
Відповідно до ч.2 ст. 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення.
Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.
Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідного висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 26 серпня 2020 року (справа № 336/1488/19).

Обгрукнтовуючи позовні вимоги в цій частині, позивач вказувала, що нею були понесені додаткові витрати на сина, обумовлені необхідністю у його лікуванні, який з 2016 року має діагноз Гострий лімфобластний лейкоз, постійно потребує нагляду та коштів на досить дорогі ліки, які йому постійно потрібно приймати. У зв`язку з захворюваністю, дитина отримала інвалідність. Враховуючи зазначене, просила стягнути половину витрат, які були витрачені нею на лікування дитини з 2016 року по 2020 рік у розмірі 56 801,11 грн., що підтверджується наданими суду квитанціями ( а.с.52-88, 162-164).
Як вбачається з наданого відповідачем відзиву на позов, визначена ОСОБА_1 сума понесених нею додаткових витрат на сина, ОСОБА_2 не спростована. При цьому позивачем не включені суми, надані, як матеріальна допомога органів соціального захисту населення.
У відповідності до ст. 12,13 ЦПК України сторони несуть тягар по доведенню обставин, якими обґрунтовують позовні вимоги та заперечення. 
Згідно ст. 77  ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Отже, колегія суддів вважає доведеною позивачем суму додаткових витрат на дитину, половину з яких в сумі 56 801,11 грн. ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача.
Разом з тим, ОСОБА_2 не заперечує щодо визначеної судом половини суми його участі у додаткових витратах в розмірі 24472,6 грн.
За таких обставин, виходячи з принципу рівності обов`язків батьків приймати участь у додаткових витратах на лікування, з відповідача підлягає стягненню 32 328,5 грн. (56 801,11 грн.- 24472,6 грн.).
Таким чином, рішення районного суду в частині стягнення додаткових витрат на дитину підлягає зміні.
У частині першій статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Приймаючи до уваги, що рішення суду першої інстанції змінено із збільшенням сум, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно підлягає зміні і додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2021р. Підлягає збільшенню розмір судового збору на користь держави з ОСОБА_2 з 840,80 грн. до 1681,6 грн.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Сергієнко Тетяни Григорівни в інтересах  ОСОБА_1 задовольнити частково.
 Рішення  Київського районного суду м. Полтави від 02 лютого 2021 року змінити, збільшивши стягнення з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 аліментів на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі, щомісячно з 2500 грн. до 3500 грн.(три тисячі п`ятсот гривень), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. 
Стягнути з  ОСОБА_2 на користь  ОСОБА_1 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , збільшивши з розміру 7520,90 грн. до 32 328,5 грн. ( тридцять дві тисячі триста двадцять вісім гривень 50 копійок).
Змінити додаткове рішення Київського районного суду м. Полтави від 08.02.2021р., стягнувши з ОСОБА_2 судовий збір на користь держави в розмірі 1681,6 грн.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 22.04.2021 р.
Головуючий-суддя                                                                           О. В. Прядкіна
Судді:                                                                                        С. Б. Бутенко
                                                                                    О. І. Обідіна