Справа № 357/9606/20                                                                Головуючий в суді І інстанції - Ларіна О.В.
Провадження № 33/824/1144/2021                               Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.

КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
18 травня 2021 року                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі:
судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Кузьміна Є.О.на постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 14 грудня 2020 року,  
 
в с т а н о в и в:
Постановою судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області  від 14 грудня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого    ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
ОСОБА_1  притягнуто до відповідальності за те, що він  15 вересня 2020 року о 01 годині 46 хвилин, керував транспортним засобом марки Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1 по вул. Василя Стуса, 10, в м. Біла Церква, Київської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
У апеляційній скарзі захисника Кузьміна Є.О. указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Так, апелянтом зазначено про те, що ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, оскільки не довіряв приладу, який використовувався працівниками поліції. Однак, працівниками поліції в порушення вимог ст. 266 КУпАП не було направлено ОСОБА_1 до найближчого закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння,  що на переконання апелянта, указує про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. За наведених обставин просив постанову скасувати та закрити провадження у справі. 
ОСОБА_1 до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, будь - яких заяв із зазначенням поважних причин неявки до суду від ОСОБА_1 не надходило.
Захисник Кузьмін Є.О. до суду не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, до суду надійшла заява від захисника про відкладення розгляду справи, однак доказів поважності причин неявки до суду та необхідності відкладення розгляду справи до заяви долучено не було. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника.
Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника до задоволення не підлягає з  огляду на таке.
  Висновки судді місцевого суду про доведеність вини  ОСОБА_1   у порушенні ним вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованими.
Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 15.09.2020, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, відповідно до якого водій  ОСОБА_1   в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу Драгер так і в медичному закладі, розпискою про передачу транспортного засобу - автомобіля Mercedes-Benz номерний знак НОМЕР_1  на зберігання іншій особі,іншими доказами.
Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги в частині порушення поліцейським порядку огляду на стан сп`яніння, не ґрунтуються як на вимогах нормативних документів, так і на матеріалах справи. Сама процедура пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння та фіксація відмови   ОСОБА_1   від проходження такого огляду була проведена у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та положень Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Так, з наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що працівником поліції в присутності двох свідків ОСОБА_1 було неодноразово запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу - приладу Драгер. Також працівником поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому суд звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння була доволі чіткою і зрозумілою для сприйняття, а відмова ОСОБА_1 була такою, яка не ставила під сумнів факт відмови, що указує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Доводи апеляційної скарги щодо неповноти дослідження обставин справи не ґрунтуються на матеріалах справи, із яких вбачається, що усі обставини справи суддею були досліджені всебічно, повно і об`єктивно, висновки судді ґрунтуються як на матеріалах справи, так і на вимогах закону.
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020щодо ОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника  без задоволення.  
  Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника Кузьміна Є.О. залишити без задоволення.
Постанову судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2020щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                       О.П. Свінціцька