ПОСТАНОВА 
Іменем України

20 травня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 401/3383/19
провадження № 22-ц/4809/849/21 

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
Мурашка С.І. (головуючий, суддя-доповідач), Голованя А.М., Карпенка О.Л., 
за участі секретаря – Тимошенко Т.О., 
учасники справи:
          позивач –  ОСОБА_1 , 
відповідач – Спільне підприємство – Товариство з обмеженою відповідальністю  «Світловодськпобут» , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» на рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2021 року у складі судді Гармаш Т.І. і
В С Т А Н О В И В:
       В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Спільного підприємства – Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» (далі – СП ТОВ «Світловодськпобут») та просила зобов`язати СП ТОВ «Світловодськпобут» зняти з обліку постачання теплової енергії квартиру АДРЕСА_1 з моменту відключення від системи централізованого опалення, тобто з 20 липня 2018 року, та зобов`язати з цього часу припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення.
       Позовна заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є співвласницею квартири АДРЕСА_1 .
В липні 2018 року позивач вирішила переобладнати систему опалення у своїй квартирі на індивідуальне теплопостачання, про що отримала дозвіл, згідно рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372.
На замовлення чоловіка позивача - ОСОБА_2 ТОВ «Тепло-плюс» виготовило робочий проект реконструкції системи опалення їх спільної квартири.
Рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО та ГВП, протокол від 26.09.2018 № 8, було затверджено акт від 20.07.2018 про відключення квартири від мереж ЦО та ГВП.
До реконструкції системи опалення виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання без укладення письмового договору було СП ТОВ «Світловодськпобут».
09 листопада 2018 року чоловіком позивача ОСОБА_2 було направлено відповідачу заяву із повідомленням про встановлення індивідуального опалення в квартирі, з метою зняття з обліку споживача теплової енергії.
Проте, відповідач вважав реконструкцію системи опалення у квартирі позивача самовільною та повідомив про скасування 27 вересня 2018 року Кіровоградським окружним адміністративним судом рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10.07.2018 № 372 та, не зважаючи на припинення використання послуг з централізованого опалення, продовжує нараховувати оплату за них, що підтверджується повідомленням про заборгованість на суму 7040,12 грн.
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2021 року позовні вимоги задоволено.
Зобов`язано СП ТОВ «Світловодськпобут» зняти з обліку постачання теплової енергії та припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 з моменту відключення вказаної квартири від централізованого опалення, тобто з 26 вересня 2018 року.
Стягнуто з СП ТОВ «Світловодськпобут» на користь  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 768 грн 40 коп.
Рішення суду мотивоване тим, що відключення квартири АДРЕСА_2 2 - в від мереж централізованого опалення проведено на підставі діючого на час відключення відповідного рішення постійно діючої міжвідомчої комісії виконкому Світловодської міської ради, створеної місцевим органом виконавчої влади, тому таке відключення є правомірним та не може вважатись самовільним.
Затвердивши 26 вересня 2018 року акт про відключення від мереж ЦО і ГВП, Міжвідомча комісія створила умови для зняття з обліку споживача теплової енергії та припинення нарахування плати за послуги централізованого опалення.
Крім того, відповідно до рішення Антимонопольного комітету України від 04.11.2020 №41-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» СП ТОВ «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме із проведення нарахування 100% плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до порушення інтересів споживачів.
В апеляційній скарзі СП ТОВ «Світловодськпобут» просить скасувати рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2021 року в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_1 судові витрати по справі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи.
Між сторонами було укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води, який на момент пред`явлення
позову та розгляду цивільної справи не розірвано та його дію не припинено.
Позивач є власником квартири, яка знаходиться на території діяльності СП ТОВ «Світловодськпобут», та забезпечується тепловою енергією. 
Офіційно будинок, в якому знаходиться квартира позивача, станом на 01.01.2021 не відключено від мереж централізованого опалення, отже, відповідач надавав та надає
послуги з централізованого опалення ОСОБА_1 .
Позов є по суті запереченням на позов СП ТОВ «Світловодськпобут» про стягнення заборгованості у вигляді необґрунтованості позовної вимоги про стягнення плати за опалення квартири.
Відповідач вважає, що нарахування по особовому рахунку позивача платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» не встановлює для позивача будь-яких обов`язків.
По-друге, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, щодо правомірності відключення квартири позивача від централізованого опалення, адже рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372.
Позивачем не надано до суду доказів про відключення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та не надано Протокол загальних зборів співвласників будинку про встановлення індивідуального опалення в багатоквартирному будинку.
Відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372 є актом індивідуальної дії, застосований одноразово і вичерпав свою дію фактом його виконання до моменту визнання протиправним в судовому порядку, що унеможливлює його зміну або скасування.
Зокрема, в даному випадку суд першої інстанції невірно тлумачить рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року у справі № 1-9/2009, адже у вказаному рішенні суд вказав на неможливість зміни чи скасування органом місцевого самоврядування свого акту ненормативної дії після його виконання, але суд не вказав на неможливість оскарження такого акту в судовому порядку.
Відповідач вважає, що Акт відключення квартири від 20.07.2018 є неналежним доказом та не відповідає діючим нормативно-правовим актам України, адже його не погоджено з СП ТОВ «Світловодськпобут» та в ньому зазначено про відключення окремої квартири в багатоквартирному будинку.
       Від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона просить залишити апеляційну скаргу СП ТОВ «Світловодськпобут» без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2021 року без змін.
       В судовому засіданні апеляційного суду, проведеного в режимі відеоконференції, представник СП ТОВ «Світловодськпобут» Мацко Н.М. підтримала доводи апеляційної скарги, ОСОБА_1 та її представник адвокат Татарчук Т.О. заперечували проти доводів апеляційної скарги.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у встановлених статтею 367 ЦПК України межах, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що відповідач СП ТОВ «Світловодськпобут» є постачальником послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води в м. Світловодську, зокрема надає послуги з теплопостачання в багатоквартирному будинку   АДРЕСА_3 .
Згідно витягу з рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року за № 372 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» та Додатку № 1 до рішення «Реєстр громадян, які подали заяви, щодо надання дозволів на відключення від мереж ЦО та ГВП», ОСОБА_2 надано дозвіл на відключення квартири по АДРЕСА_4 , від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.
На замовлення ОСОБА_2 було розроблено робочий проект № 001009 на реконструкцію системи опалення квартири АДРЕСА_1 .
З Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньо будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання, затвердженого рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО ГВП 26.09.2018, проведено відключення від внутрішньо-будинкових мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання.
Копією заяви ОСОБА_2 від 9 листопада 2018 року підтверджується факт звернення останнього до СП ТОВ «Світловодськпобут» з проханням зняття з обліку споживача теплової енергії.
Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до статей 41, 42 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Права споживачів захищає держава.
Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про житлово - комунальні послуги», Законом України «Про теплопостачання», Правилами користування тепловою енергією, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року № 1198 (далі - Правила користування тепловою енергією), Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила надання послуг), Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово - комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4 (чинний на момент виникнення спірних відносин) (далі - Порядок відключення від мереж ЦО і ГВП).
Згідно зістаттею 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частина перша статті 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями статті 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.
У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.
Аналогічна норма була закріплена в частині першій статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року (в редакції, чинній на момент виникнення договірних відносин між сторонами), якою визначено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів.
Такому праву прямо відповідає визначений пунктом п`ятим частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок індивідуального споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Частиною першою статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.
За змістом пункту дванадцятого частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право у встановленому законодавством порядку відключитися від систем централізованого теплопостачання та постачання гарячої води.
Згідно зі статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» споживач теплової енергії має право на, зокрема, вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами.
У п. 39 Правил користування тепловою енергією передбачено право споживача вибирати теплопостачальну організацію, а також відмовитися від послуг теплопостачальної організації, про що попереджає письмово теплопостачальну організацію в строк, передбачений договором.
Відповідно до пункту 24 Правил надання послуг споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення.
За змістом пункту 25 Правил надання послуг відключення споживача від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону України «Про теплопостачання» схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів, щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення (пункт 26 Правил надання послуг).
Згідно з пунктами 2.1, 2.2 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП для реалізації права споживачів на відмову від отримання послуг центрального опалення та гарячого теплопостачання орган місцевого самоврядування або місцевий орган виконавчої влади створює своїм рішенням постійно діючу комісію для розгляду таких питань. Комісія після вивчення конкретних умов приймає рішення, яке оформлюється протоколом, витяг з якого надається заявникові.
При позитивному рішенні комісії, заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального теплопостачання і відокремлення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання.
Згідно з пунктами 2.5, 2.6, 2.7 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП, відключення приміщень від внутрішньо будинкових мереж виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця таких послуг та власника квартири або уповноваженої ним особи.
По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження відповідного акта сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого опалення.
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення відбувається тільки на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади з вчиненням в подальшому дій споживачем з дотриманням визначеної Порядком відключення від мереж ЦО і ГВП процедури, а єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Вказане узгоджується з висновками викладеними в постановах Верховного Суду, викладених у постановах від 11 грудня 2019 року у справі № 490/11619/15-ц (провадження № 61-23337св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 592/6327/17 (провадження № 61-28727св18), від 18 вересня 2019 року у справі № 215/1724/16-ц (провадження № 61-16032св18).
Матеріалами справи підтверджується, що згідно копії свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 13 вересня 2002 року квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної (сумісної або часткової) власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в рівних частинах (а.с. 6, 115).
Між СП ТОВ «Світловодськпобут» та ОСОБА_1 , як власником квартири, укладений Договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води від 24 січня 2008 року (а. с. 56).
Згідно пунктом 28 вказаного договору, останній укладений строком на 5 років і набирає чинності з дня його укладення.
Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.
За змістом пункту 29 договору, останній може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови від користування послугами виконавця відповідно до діючого порядку, законодавства України, норм та правил.
Рішенням виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372 ОСОБА_2 надано дозвіл на відключення квартири АДРЕСА_1  від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання за умови отримання відповідних технічних умов на встановлення індивідуального опалення та при умові проведення робіт з відключення квартири (а. с. 7, 71).
Відповідно до копії Робочого проекту за замовленням ОСОБА_2 було розроблено робочий проект № НОМЕР_2 на реконструкцію системи опалення квартири АДРЕСА_1 (а.с.8-18).
Представником власника будинку, представником монтажної організації та власником квартири 20 липня 2018 року складено Акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, затверджений рішенням міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, протокол № 8 від 26 вересня 2018 року, яким підтверджено відключення квартири по АДРЕСА_4 від централізованого опалення (а. с. 25).
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання» (а.с.75).
09 листопада 2018 року ОСОБА_2 звернувся до СП ТОВ «Світловодськпобут» з заявою, в якій просив зняти з обліку споживача теплової енергії на підставі дозволу Світловодського міськвиконкому від 10 липня 2018 року № 372, а також Акту про відключення квартири від внутрішньо будинкових мереж ЦО від 26 вересня 2018 року № 8, що підтверджується відповідною копією (а.с. 26).
Згідно копії листа СП ТОВ «Світловодськпобут`від 28 листопада 2018 року № 1316 ОСОБА_2 повідомлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 не відключений від мереж ЦО і ГВП, а відключення вказаної квартири є самовільним та незаконним, тому задовольнити заяву ОСОБА_2 про зняття з обліку споживача теплової енергії не вбачається можливим (а.с. 28).
Довідкою про розмір платежів за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут», виданої ОСОБА_2 , по особовому рахунку НОМЕР_3 , що проживає за адресою  АДРЕСА_4 , підтверджується нарахування плати за послуги СП ТОВ «Світловодськпобут» в період з жовтня 2018 року по лютий 2020 року (а.с. 111).
Рішенням Тимчасової адміністративної колегії Антимонопольного комітету України від 04.11.2020 № 41-р/тк «Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу» визнано, що СП ТОВ «Світловодськпобут» за результатами господарської діяльності у 2017, 2018 та 2019 роки займало монопольне (домінуюче) становище на ринку послуг зі централізованого опалення в межах території м. Світловодськ Кіровоградської області, де розташовані теплові мережі, які використовувало СП ТОВ «Світловодськпобут» для транспортування та постачання теплової енергії. 
Визнано, що СП ТОВ «Світловодськпобут» вчинило порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбачене частиною першою статті 13, пунктом 2 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку надання послуг з централізованого опалення, а саме, зі проведення нарахування 100 % плати за послуги з централізованого опалення споживачам, відключеним від внутрішньобудинкових мереж централізованого опалення, які фактично не надавалися, що призвело до ущемлення інтересів споживачів і яке було б неможливим за умов існування значної конкуренції на ринку (а.с. 156).
Встановлені у справі обставини, а саме: звернення позивача до Міжвідомчої комісії із заявою про надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення належної йому квартири, надання Міжвідомчою комісією дозволу позивачу на таке відключення при наявності технічної можливості встановлення індивідуального опалення, розроблення робочого проекту із зазначенням у ньому технічної можливості встановлення індивідуального опалення, відключення приміщення позивача від централізованого опалення монтажною організацією та встановлення індивідуального опалення, затвердження Міжвідомчою комісією акта про відключення квартири від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, свідчать про те, що позивач належним чином реалізувала своє право на відмову від надання послуг центрального опалення та вільний вибір джерела теплової енергії.
За таких обставин відсутні підстави вважати, що позивач здійснив самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що право на зняття з обліку та припинення нарахування плати за послуги з централізованого опалення у позивача виникло з часу затвердження 26 вересня 2018 року Міжвідомчою комісією Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, відтак і зняття з обліку постачання теплової енергії має здійснюватися саме з цього часу, в тому числі і в частині нарахування позивачеві плати за послуги централізованого опалення.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції, встановивши, що позивач реалізувала своє право на відмову від надання послуг центрального опалення, а відповідач в порушуючи її права продовжував нараховувати позивачу заборгованість за спожиту теплову енергію, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог, оскільки можливість відмови споживача від користування послугами виконавця визначена договором та на законодавчому рівні.
Правильними є також висновки суду першої інстанції в частині зобов`язання відповідача припинити нарахування плати за послуги з централізованого опалення квартири з 26 вересня 2018 року, з огляду на те, що факт припинення користування позивачем послугами відповідача підтверджується затвердженим 26 вересня 2018 року діючою Міжвідомчою комісією виконкому Світловодської міської ради Актом про відключення квартири позивача від мереж ЦО та ГВП.
Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води на момент пред`явлення позову та розгляду цивільної справи не розірвано та його дію не припинено, спростовуються пунктом пункту 29 договору, яким передбачено, що останній може бути розірваний достроково у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови від користування послугами виконавця в односторонньому порядку, дозволом на відключення, актом про відключення та заявою споживача.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що позивачем не надано до суду доказів про відключення багатоквартирного будинку АДРЕСА_3 та не надано Протокол загальних зборів співвласників будинку про встановлення індивідуального опалення в багатоквартирному будинку, а також те, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення, яким надано дозвіл на відключення, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 3 пункту 2.1 Порядку відключення від мереж ЦО і ГВП до заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку систем індивідуального або автономного опалення.
Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштування індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками приміщень у житловому будинку.
Однак, наведені доводи апеляційної інстанції не є достатніми підставами для скасування рішення суду першої інстанції.
Суд виходить з того, що відключення квартири позивача відбулось на підставі рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372, яким надано дозвіл на відключення квартири позивача та Акту про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, затверджений рішенням Міжвідомчої комісії з розгляду питань відключення від мереж ЦО і ГВП, відповідно до протоколу № 8 від 26 вересня 2018 року, яким підтверджено відключення квартири ОСОБА_1 від централізованого опалення.
Відповідач реалізував право оскаржити рішення виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372 виконавчого комітету у порядку адміністративного судочинства. 
За наслідками судового провадження рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Світловодської міської ради від 10 липня 2018 року № 372 «Про надання дозволів на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання».
Оскільки вказане рішення в апеляційному порядку не переглядалось, набрало законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано, тобто 27 жовтня 2018 року.
Пунктом 19 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.
Індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, в яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією.
Такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.
Так, відповідно до Законів України «Про теплопостачання», «Про місцеве самоврядування в Україні» питання відключення від мереж централізованого опалення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування.
Відповідно до статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.
Обов`язковість для виконання свідчить про визнання рішення законним, і таким, що не підлягає сумніву.
Згідно з п. 10.2 постанови Пленуму ВАСУ від 20.05.2013 N 7 "Про судове рішення в адміністративній справі" (Постанова N 7) визнання акта суб`єкта владних повноважень не чинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.
Таким чином, рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2018 року не має зворотної дії в часі, тому дії позивача з реалізації свого права на відключення квартири від мереж ЦО і ГВП, в період чинності відповідного рішення - індивідуального акту суб`єкта владних повноважень, яким цей дозвіл їй було надано, є правомірними.
До набрання чинності рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 позивач не мала підстав вважати дії по відключенню власної квартири від централізованих тепломереж незаконними.
Фізична особа не може нести відповідальність за виконання рішення органу місцевого самоврядування, яке було скасовано після його виконання, а п одальше скасування зазначеного рішення не відміняє факту його реалізації.
Зазначене відповідає висновкам, викладених у подібних справах за участю цього самого відповідача, а саме у судових рішеннях: від 18 листопада 2019 року у справі № 401/2587/18, провадження № 61-8952 св 19; від 14 лютого 2020 року у справі № 401/799/18, провадження № 61-703 св 19; від 23 червня 2020 року у справі № 401/1676/19, провадження № 61-8693 ск 20; від 31 березня 2021 року у справі № 401/853/20 провадження № 61-16527 св 20.
Доводи відповідача про неналежність як доказу Акту про відключення від мереж ЦО і ГВП, затвердженого 28 вересня 2018 року Міжвідомчою комісією не можна вважати обґрунтованими, оскільки згаданий акт є правовим актом органу місцевого самоврядування одноразового застосування, який вичерпує свою дію фактом його виконання.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVINANDOTHERSv. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Оскільки суд першої інстанції ухвалив в судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст.ст. 374,375,376,381-384 ЦПК України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Спільного підприємства – Товариства з обмеженою відповідальністю «Світловодськпобут» залишити без задоволення, а рішення Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 03 березня 2021 року без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду у випадках передбачених ст. 389 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 28.05.2021.

Головуючий суддя                                                  С. І. Мурашко 

Судді                                                                  А. М. Головань

                                                                           О. Л. Карпенко