СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2021 р.                                                               Справа № 922/1902/20  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя  Крестьянінов О.О. 
за участю секретаря судового засідання Курченко В.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" (вх.№3466 Х/2) на рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020, ухвалене суддею Аріт К.В. у приміщенні Господарського суду Харківської області 04.11.2020 о 16:40 год. (повне рішення складено 13.11.2020) у справі № 922/1902/20
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків,
про стягнення 6352414,58 грн.
та зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газенерджитрейд", м.Харків,
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп", м.Харків,             
про стягнення 10534414,40 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Господарським судом Харківської області розглянуто справу №922/1902/20 за первісним позовом ТОВ "Спеценергогруп" до ТОВ "Газенерджитрейд" про стягнення 6352414,58 грн. за договором №15/08/19 від 15.08.2019 та за зустрічним позовом ТОВ "Газенерджитрейд" до ТОВ "Спеценергогруп" про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 10534414,40 грн.
Рішенням Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у даній справі прийнято відмову позивача за первісним позовом від частини позовних вимог в розмірі 2130611,82 грн. В частині позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн. провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України. В іншій частині первісного позову відмовлено повністю. В зустрічному позові відмовлено повністю.
Суд першої інстанції зазначив, що ним встановлено порушення умов договору обома сторонами, не прийнято в якості доказів розрахунок агентської винагороди, акти та звіти, оскільки з наведених у них даних неможливо встановити обставини, що мають значення для вирішення спору. А саме, суд вказав, що в актах та звітах, наданих  позивачем за первісним позовом, містяться загальні фрази, відсутнє розгорнуте описання робіт, відсутнє зазначення контрагентів-клієнтів, з якими від імені довірителя агент укладав договір; акти та звіти підписані та завірені лише позивачем, складені після шести місяців звітного періоду; в матеріалах справи відсутні будь-які копії первинних документів та документів, що підтверджують шляхи пошуку клієнтів агентом (листування, укладання попередніх договорів, інше, що могло б свідчити про надані послуги щодо пошуку контрагентів-споживачів); агентом не надано будь-яких договорів, із посиланням в них на те, що цей договір був укладений при сприянні агента.
Первісним позивачем було надано до суду заяву про відмову від частини позовних вимог в сумі 2130611,82 грн., тому суд вказав, що в частині первісних позовних вимог в розмірі 2130611,82 грн. провадження у справі  підлягає закриттю, в іншій частині первісні позовні вимоги про стягнення 4221802,76 грн. боргу за надані за договором №15/08/19 від 15.08.2019 послуги суд визнав такими, що не підтверджуються матеріалами справи та є необґрунтованими, через що первісний позов не підлягає задоволенню. 
Відмовляючи в зустрічному позові, заявленому в порядку ст.1212 ЦК України, господарський суд зазначив, що, як вбачається з матеріалів справи, сторони уклали договір про надання агентських послуг; у платіжних дорученнях, за якими перераховано 10853414,40 грн., призначенням платежу зазначено: "сплата за агентські послуги згідно Договору №15/08/19 від 15.08.2019 року", тому суд дійшов висновку, що перерахування зустрічним позивачем коштів в сумі 10853414,40 грн. відбулося саме на підставі договору, у зв`язку з чим положення ст.1212 ЦК України до спірних правовідносин не можуть бути застосовані.
Позивач за первісним позовом, ТОВ "Спеценергогруп", подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вищевказане рішення в частині закриття провадження щодо позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн. на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України, постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ТОВ "Газенерджитрейд" на користь ТОВ "Спеценергогруп": заборгованість з агентської винагороди у період з вересня 2019 року по грудень 2019 року включно за Агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019 в сумі 319000,00 грн.; заборгованість з агентської винагороди у період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2020 року за Агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019 в сумі З902802,76 грн.; сплачений судовий збір у сумі 63327,03 грн., витрати з надання юридичних послуг та правничої допомоги адвоката у сумі 175509,84 грн. 
Заявник зазначає, що ТОВ "Спеценергогруп" та ТОВ "Газенерджитрейд" надали тотожні акти звірки та платіжні документи, які свідчать, що за період з вересня по грудень 2019 року недоплата за Агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019 становить 319000,00 грн.; ТОВ "Спеценергогруп" надало суду документи, які підтверджують постачання та заборгованість за агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019, а саме: додаткову угоду № 7 до договору № 06/19 від 23.08.2019, якою були внесені певні зміни та пролонговано дію договору до 31.01.2020, відповідь АК "Харківобленерго" від 30.04.2020 за № 56К/04-5057 про обсяг фактичного споживання електричної енергії по КП "Міськелектротранссервіс" за січень 2020 року - на підставі цих документів був здійснений розрахунок агентської винагороди (50% від доходу, який отримало ТОВ "Газенерджитрейд" від КП "Міськелектротранссервіс"); ТОВ "Газенерджитрейд" зазначений розрахунок не оспорювало і будь-яких пояснень щодо нього суду не надавало; факт надання послуг за період вересень-грудень 2019 року підтверджується підписаними актами та звітами. Апелянт стверджує, що, визнаючи факт надання послуг за період вересень-грудень 2019 року, суд неправомірно відмовив у стягнені 319000,00 грн. (позовна вимога №1); позивач надав відповідні відомості з АК "Харківобленерго" про обсяги постачання у січні 2020 року, які не було спростовано "Газенерджитрейд", поміж тим суд першої інстанції зробив висновок, що надані позивачем докази є неналежними, але будь-яких обґрунтувань щодо цього не надав.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.02.2021 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Пуль О.А., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги відбудеться 25.02.2021, встановлено строк до 22.02.2021 для подання відзивів на апеляційну скаргу, заяв, клопотань тощо.
19.02.2021, тобто в межах установленого строку,  ТОВ "Спеценергогруп" подало заяву (вх.№2181), в якій зазначає, що при складанні апеляційної скарги у прохальній частині помилково було вказано: "скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі № 922/1902/20 в частині закриття провадження щодо позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн. на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України"; даний текст не узгоджується з вимогами інших пунктів апеляційної скарги, тому є технічною помилкою. Заявник просить вважати правильним наступне формулювання зазначеного пункту скарги: "скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі № 922/1902/20 в частині повної відмови в задоволенні первісного позову". ТОВ "Спеценергогруп" просить розглядати його апеляційну скаргу без урахування суми 2130611,82 грн., від стягнення якої первісний позивач відмовився, і ця відмова була прийнята судом.
До заяви додано докази направлення її копії на адресу ТОВ "Газенерджитрейд". Отже, в даному апеляційному провадженні оскаржуване рішення суду переглядається в частині відмови в задоволенні вимог первісного позову про стягнення заборгованості з агентської винагороди у період з вересня по грудень 2019 року включно в сумі 319000,00 грн. та заборгованості з агентської винагороди у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 в сумі 3902802,76 грн.
В частині закриття провадження щодо позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн., а також в частині відмови в зустрічному позові рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі №922/1902/20 не є предметом перегляду в даному апеляційному провадженні.
24.02.2021, тобто після закінчення встановленого судом строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, ТОВ "Газенерджитрейд" надало клопотання (вх.№2430), в якому зазначає про наступне: 16.02.2021 відбулася державна реєстрація змін до відомостей про юридичну особу - ТОВ "Газенерджитрейд"; серед іншого, директором товариства призначено Веселова А.Є.; в ході проведення інвентаризації документів у справі №922/1902/20 встановлено, що станом на 24.02.2021 на адресу ТОВ "Газенерджитрейд" апеляційна скарга не надходила; ТОВ "Газенерджитрейд" не має змоги забезпечити явку повноважного представника в судове засідання, призначене на 25.02.2021 о 15:00 годині. Посилаючись на вказані обставини, заявник просить суд: надати ТОВ "Газенерджитрейд" можливість ознайомитися з апеляційною скаргою в даній справі шляхом надсилання сканованої копії вказаної скарги та додатків до неї на електронну адресу представника товариства; продовжити термін для надання відзиву та додаткових пояснень; перенести розгляд справи, призначений на 25.02.2021 о 15:00 годині, повідомити учасників справи про дату та час наступного судового засідання у справі.
До заяви, підписаної адвокатом Сидорчуком І.С., додано копію довіреності від 24.02.2021 на право представляти інтереси ТОВ "Газенерджитрейд", виданої директором товариства, Веселовим А.Є., адвокату Сидорчуку І.С., а також витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб – підприємців та громадських формувань з інформацією про ТОВ "Газенерджитрейд".
Присутній у судовому засіданні 25.02.2021 представник ТОВ "Спеценергогруп" не заперечував проти задоволення вищевказаного клопотання.
Ухвалою суду від 25.02.2021           клопотання ТОВ "Газенерджитрейд" від 24.02.2021 (вх.№2430) задоволено частково.  Розгляд справи відкладено на  09.03.2021, надано ТОВ "Газенерджитрейд" можливість ознайомитися з апеляційною скаргою ТОВ "Спеценергогруп" та з додатками до неї – шляхом направлення сканованих копій відповідних документів на зазначену в клопотанні адресу заявника; в частині продовження терміну для надання відзиву на апеляційну скаргу в задоволенні клопотання відмовлено з тих підстав, що відповідно до ч.2 ст.119 ГПК України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду, проте клопотання ТОВ "Газенерджитрейд" (вх.№2430) було подано до суду 24.02.2021, тобто після закінчення строку, встановленого судом для надання відзиву на апеляційну скаргу (до 22.02.2021), отже, процесуальні підстави для продовження відповідного строку відсутні.
26.02.2021 судом отримано відзив ТОВ "Газенерджитрейд" на апеляційну скаргу ТОВ "Спеценергогруп" (направлений поштою 22.02.2021, тобто в межах установленого судом строку). ТОВ "Газенерджитрейд" стверджує, що при залученні КП "Міськелектротранссервіс" як клієнта на закупівлю електроенергії не користувалося агентськими послугами ТОВ "Спеценергогруп", а натомість самостійно готувало, складало та подавало всю тендерну документацію для участі у процедурі закупівель, що проводилися 16.08.2019. Також ТОВ "Газенерджитрейд" посилається на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено можливість участі у такій процедурі будь-яких агентів, окрім того, умовами укладеного агентського договору  (п.1.6 в редакції, наданій суду ТОВ "Спеценергогруп") не передбачено залучення споживачів комунальної форми власності, а відтак, позивач за первісним позовом не мав права залучати КП "Міськелектротранссервіс" як клієнта та вимагати у відповідача за первісним позовом агентську винагороду нібито за його залучення. ТОВ "Газенерджитрейд" погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що з наданих ТОВ "Спеценергогруп" доказів (актів та звітів) неможливо встановити обставини, що мають значення для вирішення спору, та просить залишити апеляційну скаргу ТОВ "Спеценергогруп" без задоволення.
09.03.2021 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. та відрядженням судді Пуль О.А. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.
У судовому засіданні 09.03.2021, в якому були присутні представники обох сторін, оголошено перерву до 16.03.2021.
15.03.2021 ТОВ "Газенерджитрейд" надало додаткові пояснення, в яких наполягає на тому, що надані ТОВ "Спеценергогруп" акти та звіти не можуть бути взяті до уваги як належний доказ на підтвердження надання відповідачеві послуг, оскільки в них відсутнє розгорнуте описання робіт, не зазначено контрагентів-клієнтів, з якими від імені довірителя агент укладав договір, також ці документи складені з порушенням п.4.4 договору; відповідно до п.3 Порядку здійснення агентської діяльності, викладеного у додатку №1 до договору, співробітник агента організовує прийом від клієнтів документів у копіях, засвідчених клієнтом, та вихідних даних для укладення договору з підприємством, відповідно до переліку, тобто, на думку ТОВ "Газенерджитрейд", позивач за первісним позовом не довів факт надання ним відповідачу агентських послуг за договором №15/08/19 від 15.08.2019. Також ТОВ "Газенерджитрейд" стверджує, що ТОВ "Спеценергогруп" не брало та не могло брати будь-якої участі у підготовці тендерної документації та подальшого оприлюднення інформації про закупівлю електроенергії з боку КП "Міськелектротранссервіс", натомість ТОВ "Газенерджитрейд" діяло самостійно через особистий кабінет у системі  "Прозоро".
15.03.2021 ТОВ "Спеценергогруп" надало додаткові пояснення, в яких в обґрунтування позовних вимог за первісним позовом зазначає, що у зв`язку з ненаданням ТОВ "Газенерджитрейд" інформації щодо отриманого доходу у січні 2020 року за договором постачання електроенергії №06/19 від 23.08.2019 ТОВ "Спеценергогруп" було вимушене здійснити розрахунок перемінної частини агентської винагороди за січень 2020 року самостійно, на підставі наявних даних щодо фактичних обсягів поставленої електричної енергії, середньозважених цін ринку на добу наперед (РДН) в Об`єднаній енергетичній системі (ОЕС) України, опублікованих на офіційному сайті оператора ринку; при розрахунку були застосовані дані АТ "Харківобленерго" стосовно споживання електричної енергії по КП "Міськелектротранссервіс" за період з вересня  2019 року по січень 2020 року, в ході здійснення цього розрахунку була виявлена часткова невідповідність обсягів спожитої електричної енергії, яка надавалася відповідачем для складання актів та звітів, та відомостей довідки АТ "Харківобленерго".
16.03.2021 ТОВ "Газенерджитрейд" надало додаткові пояснення, в яких наполягає на тому, що ТОВ "Спеценергогруп" не підтвердило належними доказами (зокрема, первинними документами, листуванням тощо) факт надання ним як агентом відповідних послуг за спірний період.
У судовому засіданні 16.03.2021, в якому представники обох сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію, було оголошено перерву до 30.03.2021.
29.03.2021 ТОВ "Газенерджитрейд" надало пояснення, в яких стверджує, що порушення умов агентського договору мало місце саме зі сторони ТОВ "Спеценергогруп", яке не надало відповідних актів та звітів у встановлені договором строки; посилання ТОВ "Спеценергогруп" на ненадання ТОВ "Газенерджитрейд" інформації щодо отриманого доходу у січні 2020 року ТОВ "Газенерджитрейд" вважає безпідставними, посилаючись на те, що за умовами договору до безпосередніх обов`язків позивача за первісним позовом  як агента належить організація укладання договорів на постачання електроенергії з клієнтами підприємства, підписання акту приймання-передачі наданих послуг, ведення реєстру клієнтів, контроль оплати рахунків клієнтами, а тому ТОВ "Спеценергогруп" було належним чином обізнане про кількість залучених ним же самим клієнтів та мало всю необхідну інформацію для своєчасного складення актів та звітів про агентські послуги. Також ТОВ "Газенерджитрейд" зазначає про відсутність належних доказів направлення ТОВ "Спеценергогруп" на його адресу документів (актів та звітів), оскільки на описі вкладення до цінного листа, наданому позивачем за первісним позовом до матеріалів справи, відсутній номер поштового відправлення.
30.03.2021 ТОВ "Спеценергогруп" надало додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких вказано, що згідно з п.9.1 екземпляру договору, який наданий позивачем за первісним позовом, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом року, тобто до 15.08.2020; згідно з п.9.1 договору, копія якого надана відповідачем, строк дії договору до 31.12.2019; агентський договір вважається продовженим додатково на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону в письмовій формі про бажання припинити дію агентського договору не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку його дії; будь-яких доказів припинення агентського договору відповідач за первісним позовом не надав, отже, за твердженням ТОВ "Спеценергогруп", станом на січень – серпень 2020 року договір був чинним. 
Стосовно договору №06/19 від 23.08.2019, укладеного між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс", позивач за первісним позовом зазначає, що додатковою угодою №7 від 19.12.2019 до п.13.1 договору були внесені зміни, згідно з якими договір діє до 31.01.2020. Також даний учасник справи вказує, що оскільки ТОВ "Спеценергогруп" сприяло перемозі в тендері та подальшому обслуговуванні лише одного договору (хоча не припиняло пошук інших клієнтів), то заборгованість виникла за послуги, що надаються агентом підприємству згідно з пп. 1-3 п.2.1 договору в тій редакції, яка надана позивачем. До пояснень додано копію додаткової угоди №7 від 19.12.2019, яка, за твердженням ТОВ "Спеценергогруп", вже надавалася до матеріалів справи, однак у зв`язку з великим обсягом цих матеріалів позивач за первісним позовом вважає за доцільне надати її повторно. В обгрунтування розрахунку суми стягнення, ТОВ "Спеценергогруп" посилається на те, що за умовами п.4.5 агентського договору обов`язок повідомляти інформацію, необхідну для розрахунку перемінної частини агентської винагороди у звітному періоді, був покладений саме на відповідача за первісним позовом, однак, у зв`язку з невиконанням останнім такого обов`язку, ТОВ "Спеценергогруп" здійснив відповідний розрахунок за відомостями, отриманими від операторів системи розподілу електричної енергії, на підставі середньозваженої ціни купівлі-продажу електроенергії на майданчику РДН. Також позивач за первісним позовом вказує на те, що ТОВ "Газенерджитрейд" з моменту отримання позовної заяви жодним чином не заперечував проти обставин, вказаних у позові в частині обсягу електропостачання  КП "Міськелектротранссервіс" та ціни закупівлі електричної енергії. 
У судовому засіданні 30.03.2021 представники обох сторін підтримали викладену ними письмово правову позицію
В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом  у межах строку, встановленого ч. 1 ст. 273 ГПК України. 
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні. 
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В ході розгляду даної справи судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України.
Присутні в судовому засіданні представники сторін погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.
У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними.
15.08.2019 між ТОВ "Спеценергогруп" (агент) та ТОВ "Газенерджитрейд" (підприємство) було укладено агентський договір №15/08/19 (далі - договір), у відповідності до п. 2.1. якого, агент від імені і за рахунок підприємства, у порядку та на умовах, визначених цим агентським договором, додатками до нього, за агентську винагороду надає наступні послуги:
1) забезпечення представництва інтересів підприємства перед клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області
2) залучення клієнтів та укладання ними договорів про постачання електричної енергії з підприємством: інформування клієнтів про переваги та про вартість електричної енергії, друк, вручення/доставка рахунків на оплату послуг; контроль факту оплати рахунків клієнтами та інші заходи, що включають в себе обслуговування клієнтів в рамках укладених договорів про постачання електричної енергії з підприємством;
3) отримання, підготування та/або передачі клієнту, представникам інших підприємств/організацій/закладів, що співпрацюють з підприємством (фактично або потенційно) узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії - за дорученням підприємства та в рамках наданих підприємством повноважень;
4) вивчення кон`юнктури ринку постачання електричної енергії для клієнтів за адміністративно-територіальними одиницями України (область, район, місто) та по Україні в цілому, в тому числі з питань, що стосуються конкуренції на ринку, договірних умов постачання електричної енергії та надання додаткових продуктів/послуг клієнтам, рівня цін/тарифів, умов комерційних пропозицій і т.ін.;
5) консультування співробітників підприємства, а також надання рекомендацій щодо організації та проведення заходів (в т.ч. рекламних), направлених на інформування та просування інформації щодо діяльності підприємства, умов співробітництва, пропозицій/продуктів для клієнтів (в т.ч. комерційних) і т.ін., забезпечення їх проведення на території агента та/або партнерів агента;
6) надання підприємству інших, в т.ч. посередницьких, послуг в процесах, які пов`язані з забезпеченням здійснення Підприємством з постачання електричної енергії споживачам.
У відповідності до п.4.1. договору розмір агентської винагороди за звітний період складається з суми усіх винагород за кожну надану послугу підприємству з переліку послуг, перелічених в п. 2.1. цього договору та має такі складові:
- перемінну складову представництва, залучення та обслуговування - за послуги, які надаються агентом підприємству згідно до підпунктів 1) - 3) пункту 2.1. цього договору;
- перемінну складову додаткових послуг - за послуги, які надаються агентом підприємству згідно до підпунктів 4) - 6) пункту 2.1. цього договору.
Згідно з п.4.5. договору до 10-го числа місяця, що слідує за звітним, підприємство надає агенту інформацію щодо кількості фактично залучених агентом клієнтів, з якими підприємством були укладені договори про постачання електричної енергії (з вказанням терміну початку постачання електричної енергії для цих клієнтів з боку підприємства) та інформацію щодо рівня доходу, отриманого у звітному періоді підприємством від клієнтів, залучених агентом до укладання договорів про постачання електричної енергії з підприємством з початку дії цього договору, яка необхідна для розрахунку перемінної частини агентської винагороди за звітний період.
У відповідності до п.4.6. договору підприємство протягом 5 робочих днів з моменту надання агентом акту про надані агентські послуги, повинно його погодити (підписати) та надіслати агенту один примірник або надати мотивовану відмову від підписання акту. У випадку відмови підприємства від підписання акту, агент протягом 5 робочих днів з дати одержання мотивованої відмови вносить виправлення в акт про надані агентські послуги та надає на погодження підприємству. Якщо у визначений цим пунктом термін підприємство відмовиться від прийняття акту або не підпише акт, або не надасть вмотивовану відмову від його підписання, або буде здійснювати інші дії по ухиленню від виконання взятих на себе зобов`язань, акт вважається таким, що підписаний підприємством, а агент має право, на час вирішення спірних питань (в т.ч. в судовому порядку) повністю зупинити надання послуг підприємству за даним договором. 
Пунктом 4.7. договору встановлено, що підприємство оплачує рахунок за надані послуги агента протягом 5 (п`яти) робочих днів з дати його надання.
За умовами п.10.7 договору, його невід`ємними частинами є додатки. Зокрема, в додатках №2 та №3 (т.1, а.с.13 (зворотній бік), а.с.14) сторонами погоджено форму Акту та Звіту про надані агентські послуги.
До матеріалів справи долучено копію договору, надану ТОВ "Спеценергогруп" (т.1, а.с.9), а також копії договору, надані ТОВ "Газенерджитрейд" (т.1, а.с.129, 176).
Як вбачається з матеріалів справи (з протоколу судового засідання 03.11.2020, т.4, а.с.12, та з оскаржуваного рішення) і не заперечується представниками сторін, в судовому засіданні 03.11.2020 місцевим господарським судом було досліджено оригінали наданих обома сторонами договорів, встановлено їх відповідність копіям, наданим кожною із сторін, а також встановлено ту обставину, що надані сторонами примірники спірного договору дещо різняться, зокрема:
- п.9.1: строк дії договору (п.9.1) у примірнику ТОВ "Спеценергогруп"- 1 рік з автоматичною пролонгацією, у примірнику ТОВ "Газенерджитрейд" - до 31.12.2019 з автоматичною пролонгацією;
- п.1.6: у примірнику ТОВ "Спеценергогруп" клієнт - юридичні споживачі (..Не державної та/або Не комунальної форми власності.., у примірнику ТОВ "Газенерджитрейд"- клієнт - юридичні споживачі (... державної та/або  комунальної форми власності.).
В ході апеляційного провадження також встановлено наявність певних розбіжностей у тексті пунктів 3.4.4, 4.3, 4.1.2 договору.
Сторони в суді першої та апеляційної інстанції не заперечували факт укладення та підписання наявних у справі примірників договорів; обидві редакції договорів є підписаними сторонами та скріпленими печатками підприємств. Договір є чинним, його не було розірвано або визнано недійсним (неукладеним) у судовому порядку.  
           22.10.2019 між сторонами було підписано Звіт та Акт про надання агентських послуг за вересень 2019 року (т.1, а.с.187, 188), відповідно до якого сторони погодили, що згідно з обліковими даними за звітний місяць вересень 2019 року агент за агентську винагороду надав, а підприємство отримало наступні послуги:
- забезпечення представництва інтересів підприємства перед клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області - 4;
залучення Клієнтів та укладання договорів між клієнтом та Підприємством на надання послуг з постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість договорів - 1;
- отримання, підготування та/або передача клієнту, узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість пакетів документів на загальну суму агентської винагороди з ПДВ - 3902414,58 грн. - 14.
Загальна сума агентської винагороди за вересень 2019 року склала - 1206889,40 грн.
20.11.2019 між сторонами було підписано Звіт та Акт про надання агентських послуг за жовтень 2019 року (т.1, а.с.189, 190), відповідно до якого сторони погодили, що згідно з обліковими даними за звітний місяць жовтень 2019 року агент за агентську винагороду надав, а підприємство отримало наступні послуги:
-забезпечення представництва інтересів підприємства перед клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області -3;
-залучення Клієнтів та укладання договорів між клієнтом та підприємством на надання послуг з постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість договорів - 1;
- отримання, підготування та/або передача клієнту, узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість пакетів документів на загальну суму агентської винагороди з ПДВ - 3902414,58 грн. - 11. 
Загальна сума агентської винагороди за жовтень 2019 склала з ПДВ - 1712146,74 грн.
           16.12.2019 між сторонами було підписано Звіт та Акт про надання агентських послуг за листопад 2019 року (т.1, а.с.191, 192), відповідно до якого сторони погодили, що згідно з обліковими даними за звітний місяць листопад 2019 року агент за агентську винагороду надав, а підприємство отримало наступні послуги:
-забезпечення представництва інтересів підприємства перед клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області - 4;
-залучення клієнтів та укладання договорів між клієнтом та підприємством на надання послуг з постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість договорів - 1;
-отримання, підготування та/або передача клієнту, узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість пакетів документів на загальну суму агентської винагороди з ПДВ - 3902414,58 грн. - 14.
Загальна сума агентської винагороди за листопад 2019 року склала з ПДВ - 2924816,58 грн.
31.12.2019 року між сторонами було підписано Звіт та Акт про надання агентських послуг за грудень 2019 року (т.1, а.с.193, 194), відповідно до якого сторони погодили, що згідно з обліковими даними за звітній місяць грудень 2019 року, агент за агентську винагороду надав, а підприємство отримало наступні послуги:
-забезпечення представництва інтересів підприємства перед клієнтами в межах України, в т.ч. в Харківській області - 15;
-залучення клієнтів та укладання договорів між клієнтом та підприємством на надання послуг з постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість договорів - 1;
-отримання, підготування та/або передача Клієнту, узгоджених документів, матеріалів, повідомлень, тощо в рамках обслуговування діючих договорів про постачання електричної енергії в звітному періоді, кількість пакетів документів на загальну суму агентської винагороди з ПДВ 3902414,58 грн. - 22.
Загальна сума агентської винагороди за грудень 2019 року склала з ПДВ - 5009561,68 грн.
Таким чином, загальний розмір агентської винагороди за період з вересня по грудень 2019 року склав - 10853414,40 грн., яка була сплачена у повному обсязі на розрахунковий рахунок ТОВ “Спеценергогруп”, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями на загальну суму 10853414,40 грн. (т.1, а.с. 195 – 202). Дану обставину, що підтверджується матеріалами справи, не спростовано сторонами в апеляційному провадженні.
Відповідно до наявної в матеріалах справи копії опису вкладення до цінного листа (т.1, а.с. 8), 27.05.2020 ТОВ “Спеценергогруп” було надіслано на адресу ТОВ "Газенерджитрейд": рахунок-фактуру №1 від 27.05.2020; рахунок-фактуру №2 від 27.05.2020; акт №5 про надані агентські послуги на суму 3902414,58 грн. за січень 2020 року; звіт №5 про надані агентські послуги за січень 2020 року; акт №6 про надані агентські послуги на суму 2450000,00 грн. за період з вересня 2019 року по січень 2020 року; звіт №6 про надані агентські послуги за період з вересня 2019 року по січень 2020 року (т.1, а.с. 15 – 20). Згідно з наданою позивачем до суду першої інстанції роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти, відправлення №6103718979809 було вручено відповідачу за первісним позовом 01.06.2020 (т.1, а.с.22). 
В ході апеляційного провадження представник ТОВ "Газенерджитрейд", не стверджуючи, що товариством не було отримано вказане поштове відправлення, водночас зазначав про відсутність у матеріалах справи належних доказів його направлення на адресу ТОВ "Газенерджитрейд", оскільки на описі вкладення не зазначено відповідний трекномер поштового відправлення. 
В ході дослідження матеріалів справи судом встановлено, що такий номер на описі вкладення дійсно відсутній.
Як встановлено місцевим господарським судом та підтверджено учасниками справи в суді апеляційної інстанції, ТОВ "Газенерджитрейд" не повернуло ТОВ “Спеценергогруп” підписані звіти та акти, не оплатило зазначені вище агентські послуги на загальну суму 6352414,58 грн.
За таких обставин, вважаючи свої права порушеними, ТОВ “Спеценергогруп” у червні 2020 року звернулося до господарського суду з позовом про стягнення вищевказаної суми з ТОВ "Газенерджитрейд".
В ході розгляду справи ТОВ “Спеценергогруп” змінювало розмір позовних вимог. 
Так, у відповідності до заяви, поданої ТОВ “Спеценергогруп” 10.08.2020 (т.2, а.с.4), позивач просив стягнути з відповідача 6452111,64 грн., згідно з доданим до заяви розрахунком (т.2, а.с.29). Як вбачається із вказаного розрахунку, його здійснено виходячи з розміру винагороди агента за договором від 15.08.2019: за вересень 2019 року 1786599,21 грн., за жовтень 2019 року 2402626,40 грн., за листопад 2019 року 4106022,64 грн., за грудень 2019 року 5107485,02 грн., за січень 2020 року 3902802,76 грн. - з урахуванням оплати, здійсненої ТОВ "Газенерджитрейд", загальну суму якої розраховано ТОВ “Спеценергогруп” як 10853424,40 грн.
ТОВ “Спеценергогруп” зазначило, що  ціну позову змінено у зв`язку з тим, що при розрахунку використовувалися дані АТ "Харківобленерго" щодо споживання електричної енергії клієнтом, КП "Міськелектротранссервіс". 
Також ТОВ “Спеценергогруп” 02.11.2020 подало заяву про уточнення первісних позовних вимог (т.4, а.с.1), яку представник позивача в судовому засіданні 03.11.2020 року просив прийняти як відмову від частини позовних вимог в розмірі          2130611,82 грн. в порядку п.1 ч.2 ст.46 ГПК України, згідно з яким позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) - на будь-якій стадії судового процесу. Зазначену заяву було прийнято судом першої інстанції.
Згідно із вказаною заявою ТОВ “Спеценергогруп” просило стягнути з ТОВ "Газенерджитрейд": заборгованість з агентської винагороди у період з вересня по грудень 2019 року включно в сумі 319000,00 грн.; заборгованість з агентської винагороди у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 в сумі 3902802,76 грн.; сплачений судовий збір у сумі 63327,03 грн., витрати з надання юридичних послуг та правничої допомоги адвоката в сумі 175509,84 грн. (згідно з актом виконаних робіт, доданим до заяви, т.4, а.с.2).
Як вбачається з мотивувальної частини заяви від 02.11.2020, заборгованість за період з вересня по грудень 2019 року включно в розмірі 319000,00 грн. ТОВ “Спеценергогруп” було визначено як різницю між загальною сумою, на яку обома сторонами було підписано акти за цей період (10853414,40 грн.) та сумою оплати за вказаний період, яка, за твердженням ТОВ “Спеценергогруп”, становила 10534414,40 грн. Щодо заявленої до стягнення суми заборгованості за січень 2020 року, ТОВ “Спеценергогруп” не було змінено її розмір (3902802,76 грн.) порівняно із заявою від 10.08.2020. 
В ході розгляду справи судом першої інстанції ТОВ "Газенерджитрейд" подало зустрічну позовну заяву, в якій просило стягнути з ТОВ “Спеценергогруп” суму в розмірі 10853414,40 грн., яка, за твердженням заявника, була сплачена ТОВ “Газенержитрейд” на рахунок ТОВ “Спеценергогруп” без наявності для цього будь-яких правових підстав, та підлягає поверненню на підставі ст.1212-1214 ЦК України.
За результатами розгляду вищенаведених позовних вимог обох сторін рішенням Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у даній справі прийнято відмову позивача за первісним позовом від частини позовних вимог в розмірі 2130611,82 грн. В частині позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн. провадження у справі закрито на підставі п.4 ч.1 ст.231 ГПК України. В іншій частині первісного позову відмовлено повністю. В зустрічному позові відмовлено повністю.
Як уже зазначалося, ТОВ “Спеценергогруп” у поданій до суду апеляційній скарзі (з урахуванням виправленої редакції від 19.02.2021, т.4, а.с.143) просить суд скасувати рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі № 922/1902/20 в частині повної відмови в задоволенні первісного позову та розглядати його апеляційну скаргу без урахування суми 2130611,82 грн., від стягнення якої первісний позивач відмовився, і ця відмова була прийнята місцевим господарським судом.
У відповідності до ч. 1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, з урахуванням приписів зазначеної процесуальної норми, в даному апеляційному провадженні оскаржуване рішення суду переглядається в частині відмови в задоволенні вимог первісного позову про стягнення заборгованості з агентської винагороди у період з вересня по грудень 2019 року включно в сумі 319000,00 грн. та заборгованості з агентської винагороди у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 в сумі 3902802,76 грн.
В частині закриття провадження щодо позовних вимог первісного позову в розмірі 2130611,82 грн., а також в частині відмови в зустрічному позові рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі №922/1902/20 не є предметом перегляду в даному апеляційному провадженні.
Надаючи оцінку аргументам місцевого господарського суду згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, з урахуванням меж апеляційного перегляду у відповідності до вищенаведених приписів статті 269 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як встановлено місцевим господарським судом, підтверджується матеріалами справи та визнається сторонами, що між ТОВ "Спеценергогруп" (агент) та ТОВ "Газенерджитрейд" (підприємство) існували договірні відносини згідно з агентським договором №15/08/19 від 15.08.2019, який був укладений та виконувався обома сторонами і згідно з яким  агент надавав підприємству агентські послуги з залучення нових клієнтів та інші консультаційні послуги, зазначені в контракті, а замовник оплачував ці послуги. 
Відповідно до ст. 295 ГК України комерційне посередництво (агентська діяльність) є підприємницькою діяльністю, що полягає в наданні комерційним агентом послуг суб`єктам господарювання при здійсненні ними господарської діяльності шляхом посередництва від імені, в інтересах, під контролем і за рахунок суб`єкта, якого він представляє. Комерційним агентом може бути суб`єкт господарювання (громадянин або юридична особа), який за повноваженням, основаним на агентському договорі, здійснює комерційне посередництво.
Згідно з ч. 1 ст. 297 ГК України за агентським договором одна сторона (комерційний агент) зобов`язується надати послуги другій стороні (суб`єкту, якого представляє агент) в укладенні угод чи сприяти їх укладенню (надання фактичних послуг) від імені цього суб`єкта і за його рахунок.
За приписами ч. 1 ст. 301 ГК України відповідно до агентського договору комерційний агент одержує агентську винагороду за посередницькі операції, що здійснені ним в інтересах суб`єкта, якого він представляє, у розмірі, передбаченому договором.
ТОВ "Газенерджитрейд" в ході апеляційного провадження посилалося на те, що Законом України "Про публічні закупівлі" не передбачено можливість участі у такій процедурі будь-яких агентів, окрім того, умовами укладеного агентського договору  (п.1.6 в редакції, наданій суду ТОВ "Спеценергогруп") не передбачено залучення споживачів комунальної форми власності, а відтак, позивач за первісним позовом не мав права залучати КП "Міськелектротранссервіс" як клієнта та вимагати у відповідача за первісним позовом агентську винагороду нібито за його залучення. 
Стосовно вказаних тверджень, колегія суддів зазначає, що, як було встановлено вище, у період з вересня по грудень 2019 року ТОВ "Газенерджитрейд" підписувало надані ТОВ "Спеценергогруп" акти та звіти та сплачувало позивачеві за первісним позовом за надані агентські послуги за вказаний період, незважаючи на те, що беззаперечних доказів на підтвердження того, яких саме клієнтів залучало ТОВ "Спеценергогруп", матеріали справи не містять. 
Отже, колегія суддів вважає доведеною ту обставину, що в період з вересня по грудень 2019 року ТОВ "Газенерджитрейд" приймало та оплачувало надані агентом (ТОВ "Спеценергогруп") послуги за договором.  
А саме, як було встановлено вище, згідно з підписаними обома сторонами без заперечень актами та звітами про надані агентські послуги, загальний розмір агентської винагороди за період з вересня по грудень 2019 року склав  10853414,40 грн.  Вказана сума була сплачена у повному обсязі на розрахунковий рахунок ТОВ “Спеценергогруп”, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями на загальну суму 10853414,40 грн. (т.1, а.с. 195 – 202). Дану обставину, що підтверджується матеріалами справи, не спростовано сторонами в суді апеляційної інстанції. Обґрунтування правових підстав для додаткового нарахування та стягнення за період з вересня по грудень 2019 року суми 319000,00 грн. позивачем за первісним позовом не надано суду першої та апеляційної інстанції. 
Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ТОВ “Спеценергогруп” в ході апеляційного провадження, вищенаведену суму 319000,00 грн. позивач за первісним позовом визначив як різницю між загальною сумою, на яку обома сторонами було підписано акти за цей період (10853414,40 грн.) та сумою оплати за вказаний період, яка, за твердженням ТОВ “Спеценергогруп”, становила 10534414,40 грн. 
Проте, з огляду на підтвердженість факту оплати за відповідний період саме в сумі 10853414,40 грн., а не 10534414,40 грн. (який позивачем за первісним позовом в апеляційному провадженні не спростовано), представник ТОВ “Спеценергогруп” зазначив, що, можливо, мала місце технічна помилка при здійсненні розрахунку розміру позовних вимог.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що вимоги первісного позову в частині стягнення 319000,00 грн. за період з вересня по грудень 2019 року задоволенню не підлягають.
Стосовно позовних вимог ТОВ “Спеценергогруп” про стягнення з ТОВ "Газенерджитрейд" заборгованості з агентської винагороди у період з 01.01.2020 по 31.01.2020 в сумі 3902802,76 грн. суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем за первісним позовом,  звіти та акти про надання агентських послуг (у тому числі, і за січень 2020 року) не містять інформації про перелік та кількість залучених агентом клієнтів. 
На думку колегії суддів, та обставина, що за аналогічними актами та звітами ТОВ "Газенерджитрейд" здійснювалася оплата за період з вересня по грудень 2019 року, не звільняє ТОВ “Спеценергогруп” від обов`язку доведення наявності підстав для нарахування ТОВ "Газенерджитрейд" відповідної суми за січень 2020 року та від обов`язку обґрунтування її розміру – зважаючи на те, що стосовно оплати за цей період між сторонами виник спір. 
ТОВ "Спеценергогруп" стверджує, що саме за його сприяння - як агента за договором №15/08/19 від 15.08.2019 - ТОВ "Газенерджитрейд" уклало з КП "Міськелектротранссервіс" договір №06/19 від 23.08.2019 строком дії до 31.12.2019 про постачання електричної енергії. Разом з тим, із наявної в матеріалах справи копії вказаного договору №06/19 від 23.08.2019 на шести аркушах (т.1, а.с.19 - 24) не вбачається факту його укладення за участю агента. 
Позивач за первісним позовом надав роздруківки електронних листів (т.1, а.с. 30 – 69), які, на його думку, підтверджують факт вчинення ТОВ "Спеценергогруп" дій щодо документального забезпечення участі ТОВ "Газенерджитрейд" у тендері та КП "Міськелектротранссервіс" за результатами тендерної закупівлі, оголошення про проведення якої додано до позовної заяви (т.1, а.с.17, 18).
Стосовно вказаних аргументів колегія суддів зазначає, що на відносини, що виникають у процесі створення, відправлення, передавання, одержання, зберігання, оброблення, використання та знищення електронних документів поширюється дія Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".
Статтею 5 зазначеного Закону визначено, що електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.
За змістом статей 6, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис; оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до  Закону України "Про електронні довірчі послуги"; оригінал електронного документа повинен давати змогу довести його цілісність та справжність у порядку, визначеному законодавством; у визначених законодавством випадках може бути пред`явлений у візуальній формі відображення, в тому числі у паперовій копії; електронна копія електронного документа засвідчується у порядку, встановленому законом; копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.
Отже, електронний документ, на підставі якого між сторонами виникають права та обов`язки, має відповідати положенням Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг".
Відповідно до статей 73, 76, 77 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Дослідивши надані позивачем за первісним позовом роздруківки електронного листування, колегія суддів дійшла висновку, що вони не можуть вважатись електронними документами (копіями електронних документів), оскільки не відповідають вимогам статей 5, 7 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг". Матеріали справи справи не містять жодних доказів того, що зазначені електронні листи, скріншоти яких надані позивачем за первісним позовом, створювалися у порядку, визначеному Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", та що вони підписувалися електронним цифровим підписом уповноваженою на те особою (з можливістю ідентифікувати підписантів договору), який є обов`язковим реквізитом електронного документа. Такі обставини унеможливлюють ідентифікацію відправника повідомлення, а зміст такого документа не захищений від внесення правок та викривлення.
Отже, зазначені документи не можуть бути визнані належними та допустимими доказами в розумінні вищенаведених приписів ст. 76, 77 ГПК України. Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду від 16.03.2020 у справі №910/1162/19.
Окрім того, зі змісту вказаних листів (більшість з яких датовано періодом до укладення агентського договору від 15.08.2019) не вбачається, що вони стосуються укладення договору між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс".
Із листування між ТОВ "Газенерджитрейд" та АТ "Харківобленерго" у паперовому вигляді  за період листопад – жовтень 2019 року (т.2, а.с. 70 – 119) також не вбачається підтвердження посилань ТОВ "Спеценергогруп" на те, що це листування стосується виконання договору між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс" №06/19 від 23.08.2019, і що проекти відповідних листів готувалися працівниками ТОВ "Спеценергогруп".
Також, згідно з наданими позивачем за первісним позовом оголошеннями, торги за номером UA-2019-06-19-000836-b та UA-2019-07-15-002249-b були заплановані на червень та липень 2019 року - тобто до укладення між ТОВ "Спеценергогруп" та ТОВ "Газенерджитрейд" агентського договору №15/08/19 від 15.08.2019.
Відповідно до інформації, що знаходиться у відкритому доступі за посиланням https://tender.uub.com.ua/tender/UA-2019-08-16-001617-b/ , згідно з протоколом про застосування переговорної процедури на закупівлю від 16.08.2019 та з повідомленням від цієї ж дати про намір укласти договір під час застосування переговорної процедури, для безперебійної роботи підприємства було прийнято рішення укласти договір з ТОВ "Газенерджитрейд" на закупівлю за кодом CPV за ДК 021:2015 – 09310000-5 - Електрична енергія (Електричну енергію) у зв`язку з тим, що Замовник двічі відмінив тендер через відсутність достатньої кількості учасників (UA-2019-06-19-000836-b, UA-2019-07-15-002249-b), при цьому предмет закупівлі його технічні та якісні характеристики, а також вимоги до учасників не відрізняються від вимог, що були зазначені Замовником у тендерній документації.
Відповідно до умов закупівлі, розміщених за вказаним посиланням, період постачання електроенергії було встановлено по 31.12.2019, окрім того, згідно з розділом "договір", за результатами відповідної закупівлі укладено договір №06/19 від 23.08.2019 строком дії по 31.12.2019. 
З урахуванням вищевказаних обставин, колегія суддів зазначає, що надані позивачем оголошення про проведення торгів за номером UA-2019-06-19-000836-b та UA-2019-07-15-002249-b також не можуть бути визнані належними доказами на підтвердження факту сприяння ТОВ "Спеценергогруп" в  укладенні договору №06/19 від 23.08.2019 між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс". 
Посилання апелянта на існування усної домовленості між ТОВ "Спеценергогруп" та ТОВ "Газенерджитрейд", досягнутої у травні – червні 2019 року, щодо сумісної господарської діяльності, колегія суддів не визнає належними аргументами, оскільки вони не підтверджені жодними доказами та не стосуються обставин щодо вчинення ТОВ "Спеценергогруп" дій саме на виконання агентського договору №15/08/19 від 15.08.2019.
Окрім того, у відповідності до п.4.5. агентського договору, на який посилається позивач за первісним позовом, до 10-го числа місяця, що слідує за звітним, підприємство надає агенту інформацію щодо кількості фактично залучених агентом клієнтів, з якими підприємством були укладені договори про постачання електричної енергії (з вказанням терміну початку постачання електричної енергії для цих клієнтів з боку підприємства) та інформацію щодо рівня доходу, отриманого у звітному періоді підприємством від клієнтів, залучених агентом до укладання договорів про постачання електричної енергії з підприємством з початку дії цього договору, яка необхідна для розрахунку перемінної частини агентської винагороди за звітний період.
Зі змісту вказаного пункту, так само як і інших умов договору вбачається та сторонами не заперечується, що сплата агентської винагороди має здійснюватися за ті періоди, в яких діють відповідні договори про постачання електричної енергії, укладені ТОВ "Газенерджитрейд" з клієнтами, залученими агентом - ТОВ "Спеценергогруп". 
Як було встановлено вище і не заперечується сторонами, договір №06/19 від 23.08.2019 між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс" було укладено на строк по 31.12.2019.
Водночас ТОВ "Спеценергогруп" наполягає на тому, що додатковою угодою № 7 до договору № 06/19 від 23.08.2019 були внесені певні зміни та пролонговано дію договору до 31.01.2020, і що копію вказаної додаткової угоди №7 ним було надано до суду першої інстанції.
Разом з тим, матеріали справи зазначеного документа не містять – відповідну обставину було встановлено судом апеляційної інстанції та не спростовано апелянтом. Представник ТОВ "Спеценергогруп" в ході апеляційного провадження висловлював припущення, що, можливо, мала місце помилка суду першої інстанції, який не долучив до матеріалів справи копію додаткової угоди №7 або ж (у разі її ненадання заявником) не склав відповідний акт.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів встановила, що у п.4 переліку додатків до уточненої позовної заяви ТОВ "Спеценергогруп", поданої до суду 10.08.2020 (т.2, а.с.12), дійсно зазначено: "Копія Договору № 06/19 від 23.08.2019 та додаткову угоду №7 від 19.12.2019 (оригінали наявні у Відповідача) на 6-ти арк. на адресу суду", і матеріали справи не містять акта місцевого господарського суду про невідповідність змісту переліку додатків та їх фактичної наявності.
Разом з тим, як було встановлено вище та не спростовано апелянтом, текст договору №06/19 від 23.08.2019 з додатками № 1 – 3 (специфікація, перелік адрес споживачів та заява-приєднання) викладено на 12 сторінках. Дана обставина додатково підтверджується відомостями сайту закупівель https://tender.uub.com.ua/tender/UA-2019-08-16-001617-b/ , на якому розміщено фотокопію вказаного договору в форматі pdf на 12 сторінках (а також тринадцята сторінка, де окремо зазначено реквізити споживача).
У додатках до уточненої позовної заяви ТОВ "Спеценергогруп" (яка надрукована на 9 аркушах) вказаний договір розміщено на шести аркушах (двостороннім друком). При цьому загальна кількість аркушів додатків до позовної заяви становить 129 – зазначене відповідає їх кількості, вказаній як самим заявником, так і господарським судом в описі на обкладинці справи, де зазначено: "позовна заява 4 - 141". При цьому нумерацію сторінок, здійснену судом першої інстанції, не порушено.
Тому не складення відповідного акта господарським судом (на що посилається апелянт), на думку колегії суддів, саме по собі не може бути підставою для висновку про те, що відсутність у матеріалах справи додаткової угоди №7 є наслідком помилки суду першої інстанції, а не ТОВ "Спеценергогруп" – враховуючи, що, як було встановлено вище, фактична кількість аркушів додатків (як по кожному окремо, так і в цілому, відповідає тій, що зазначена самим заявником).
Окрім того, представники ТОВ "Спеценергогруп" неодноразово ознайомлювалися з матеріалами справи в суді першої інстанції (що підтверджується як безпосередньо їх заявами з відмітками про ознайомлення, так і наданим ТОВ "Спеценергогруп" суду першої інстанції актом виконаних робіт (надання юридичних послуг), т.4, а.с.2, отже, даний учасник справи не був позбавлений можливості своєчасно виявити відсутність такого доказу в матеріалах справи та надати його до суду.
Відповідно до ч.4 ст.13 ГПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, колегія суддів зазначає, що ТОВ "Спеценергогруп" не спростовано ту обставину, що фактично ним не було надано суду першої інстанції доказу - додаткової угоди №7 від 19.12.2019 – на який дане товариство посилається в апеляційній скарзі в обґрунтування своїх вимог, і не довело поважності причин ненадання цього доказу.
Згідно з ч.3 ст.269 ГПК України, докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Отже, оскільки ТОВ "Спеценергогруп" не доведено наявності підстав для прийняття додаткових доказів у суді апеляційної інстанції, визначених вищевказаною процесуальною нормою, колегія суддів не приймає як доказ копію додаткової угоди №7 від 19.12.2019 до договору №06/19 від 23.08.2019, додану апелянтом до пояснень від 30.03.2021.
Відповідно, суд апеляційної інстанції не визнає доведеною ту обставину, що дію договору №06/19 від 23.08.2019 між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс" було продовжено на січень 2020 року (на що посилається апелянт як на підставу для стягнення агентської винагороди за цей період).
За таких обставин, колегія суддів погоджується з не спростованими апелянтом висновками місцевого господарського суду про те, що надані позивачем за первісним позовом докази на підтвердження підстав для стягнення з ТОВ "Газенерджитрейд" суми агентської винагороди за січень 2020 року не дають змогу встановити кількість фактично залучених агентом клієнтів, з якими підприємством були укладені договори про постачання електричної енергії (з вказанням терміну початку постачання електричної енергії для цих клієнтів з боку підприємства) та рівень доходу, отриманого у січні 2020 року підприємством від клієнтів, залучених агентом до укладання договорів про постачання електричної енергії з підприємством з початку дії цього договору; в акті та звіті за цей період містяться загальні фрази, відсутнє розгорнуте описання робіт, відсутнє зазначення контрагентів-клієнтів, з якими від імені довірителя агент укладав договір; акти та звіти підписані та завірені лише позивачем, складені після шести місяців звітного періоду; в матеріалах справи відсутні будь-які копії первинних документів та документів, що підтверджують шляхи пошуку клієнтів агентом (листування, укладання попередніх договорів, інше, що може свідчити про надані послуги щодо пошуку контрагентів-споживачів); агентом не надано будь-яких договорів, із посиланням в них на те, що вони були укладені при сприянні агента.
В обґрунтування  розміру заявленої до стягнення за січень 2020 року суми 3902802,76 грн. позивач за первісним позовом зазначав у суді першої та апеляційної інстанції, що у зв`язку з ненаданням ТОВ "Газенерджитрейд" інформації щодо отриманого доходу у січні 2020 року за договором постачання електроенергії №06/19 від 23.08.2019 ТОВ "Спеценергогруп" було вимушене здійснити розрахунок перемінної частини агентської винагороди за січень 2020 року самостійно, на підставі наявних даних щодо фактичних обсягів поставленої електричної енергії, середньозважених цін ринку на добу наперед (РДН) в Об`єднаній енергетичній системі (ОЕС) України, опублікованих на офіційному сайті оператора ринку; при розрахунку були застосовані дані АТ "Харківобленерго" стосовно споживання електричної енергії по КП "Міськелектротранссервіс" за період з вересня  2019 року по січень 2020 року. 
Однак при цьому ТОВ "Спеценергогруп" не пояснено, яким чином, з використанням відомостей із вищевказаних джерел, ним отримано саме суму 3902802,76 грн. – враховуючи також, що вона не співпадає із вартістю агентських послуг за січень 2020 року, зазначеною в акті №5 від 27.05.2020 – 3902414,58 грн.
Апелянт зазначав про те, що у відповідності до умов до п.4.6. договору підприємство протягом 5 робочих днів з моменту надання агентом акту про надані агентські послуги, повинно його погодити (підписати) та надіслати агенту один примірник або надати мотивовану відмову від підписання акту. У випадку відмови підприємства від підписання акту, агент протягом 5 робочих днів з дати одержання мотивованої відмови вносить виправлення в акт про надані агентські послуги та надає на погодження підприємству. Якщо у визначений цим пунктом термін підприємство відмовиться від прийняття акту або не підпише акт, або не надасть вмотивовану відмову від його підписання, або буде здійснювати інші дії по ухиленню від виконання взятих на себе зобов`язань, акт вважається таким, що підписаний підприємством.
Тому, на думку заявника скарги, оскільки ТОВ "Газенерджитрейд" не відмовилося від прийняття акту, не підписало його та не надало мотивованої відмови від підписання, то у відповідності до вищенаведених умов договору, такий акт вважається підписаним і є підставою для виникнення у ТОВ "Газенерджитрейд" зобов`язань з оплати агентських послуг за січень 2020 року у вказаній позивачем сумі.
На підтвердження факту надіслання  на адресу ТОВ "Газенерджитрейд" акту №5 про надані агентські послуги на суму 3902414,58 грн. за січень 2020 року та звіту №5 про надані агентські послуги за січень 2020 року (разом з іншими документами) ТОВ “Спеценергогруп” надано опис вкладення до відповідного цінного листа, направленого 27.05.2020 (т.1, а.с.8), а на доказ отримання цього відправлення адресатом надано роздруківку з офіційного сайту Укрпошти, згідно з якою відправлення №6103718979809 було вручено ТОВ "Газенерджитрейд" 01.06.2020 (т.1, а.с.22).
В ході апеляційного провадження ТОВ "Газенерджитрейд" стверджувало, що факт вручення поштового відправлення №6103718979809 відповідачеві за первісним позовом не підтверджує тієї обставини, що вручено було саме ті документи, які вказані в описі до цінного листа, оскільки на описі, в порушення вимог чинних нормативних актів, не зазначено номеру відправлення.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає, що на описі вкладення дійсно відсутній номер поштового відправлення – що не узгоджується з приписами п.61 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, відповідно до якого на примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв`язку повинен зазначити номер поштового відправлення. 
Тобто наведені відповідачем за зустрічним позовом обставини дійсно мають місце.
Разом з тим, на думку колегії суддів, акт та звіт за січень 2020 року, підписані ТОВ "Спеценергогруп" в односторонньому порядку, не можуть бути визнані підставою для оплати відповідачем за первісним позовом агентських послуг за цей період в порядку п.4.6 договору не лише через відсутність на описі вкладення до цінного листа номеру поштового відправлення, що, на думку відповідача за зустрічним позовом, свідчить про не підтвердженість отримання  з поштовим відправленням №6103718979809 акту №5 про надані агентські послуги на суму 3902414,58 грн. за січень 2020 року та звіту №5 про надані агентські послуги за січень 2020 року, а й із інших підстав.
У відповідності до ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно з правовою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 04.11.2019 у справі №905/49/15, від 29.11.2019 у справі №914/2267/18, від 03.02.2020 у справі №909/1073/17, від 29.01.2020 у справі №916/922/19, при вирішенні договірних спорів окрім обставин оформлення первинних документів має бути досліджено наявність або відсутність реального надання послуг за договором.
Як було встановлено вище, позивач за первісним позовом не довів у суді першої та апеляційної інстанції ту обставину, що дію договору №06/19 від 23.08.2019 між ТОВ "Газенерджитрейд" та КП "Міськелектротранссервіс", укладеного на період до 31.12.2019, було продовжено на січень 2020 року (так само як і не надав належних та допустимих доказів сприяння ТОВ "Спеценергогруп" як агента укладенню вищевказаного договору від 23.08.2019 за результатами тендерних процедур). 
У додаткових поясненнях до апеляційної скарги ТОВ "Спеценергогруп" зазначало, що згідно з п.9.1 екземпляру договору, який наданий позивачем за первісним позовом, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє протягом року, тобто до 15.08.2020; згідно з п.9.1 договору, копія якого надана відповідачем, строк дії договору до 31.12.2019; агентський договір вважається продовженим додатково на кожний наступний рік, якщо жодна із сторін не повідомить іншу сторону в письмовій формі про бажання припинити дію агентського договору не пізніше ніж за тридцять календарних днів до закінчення строку його дії; будь-яких доказів припинення агентського договору відповідач за первісним позовом не надав, отже, станом на січень – серпень 2020 року договір був чинним. 
Стосовно вказаних посилань колегія суддів зазначає, що із самого факту чинності агентського договору у спірний період (січень 2020 року) не вбачається обов`язку  відповідача за первісним позовом оплачувати позивачеві агентську винагороду за договором. Як було встановлено місцевим господарським судом та не спростовано ТОВ "Спеценергогруп" в апеляційному провадженні, в акті та звіті за цей період містяться загальні фрази, відсутнє розгорнуте описання робіт, відсутнє зазначення контрагентів-клієнтів, з якими від імені довірителя агент укладав договір. 
Отже, враховуючи, що наявні у матеріалах справи докази, в їх системному взаємозв`язку, не дають підстав для висновку про те, що ТОВ "Спеценергогруп" у січні 2020 року виконувалися роботи, обумовлені агентським договором, то, на думку колегії суддів, до правовідносин сторін стосовно спірного періоду не підлягає застосуванню п.4.6 агентського договору, на який посилається апелянт.
За таких обставин, колегія суддів зазначає про не доведеність фактичних та правових підстав для нарахування відповідачеві за первісним позовом оплати за агентські послуги ТОВ "Спеценергогруп" за січень 2020 року.
Отже, суд апеляційної інстанції вважає правомірною відмову місцевого господарського суду в задоволенні первісних позовних вимог із посиланням на їх недоведеність, у зв`язку з чим апеляційна скарга ТОВ "Спеценергогруп" задоволенню не підлягає, а рішення в оскаржуваній частині слід залишити без змін.
За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду (в оскаржуваній частині) колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, 

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеценергогруп" залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Харківської області від 04.11.2020 у справі №922/1902/20 в частині відмови у задоволенні вимог первісного позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено   05.04.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель

Суддя                                                                                           Я.О. Білоусова  

Суддя                                                                                           О.О. Крестьянінов