ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" квітня 2021 р.                                                           Справа №909/717/20

Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді:                                                                      Плотніцького Б.Д.,
Суддів:                                                                                                    Кордюк Г.Т., 
                                                                                          Кравчук Н.М.,

розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення  (виклику) учасників справи.
розглянувши матеріали апеляційної скарги Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" б/н від 22.12.2020 (вх. № 01-05/109/21 від 11.01.2021)
на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2020 (повний текст рішення складено 11.12.2020)
у справі № 909/717/20 (суддя О.В. Рочняк)
за позовом: Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк", м. Київ
до відповідача: Фізичної особи -підприємця Бойка Андрія Івановича, с. Крихівці Івано-Франківської області
про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 41 543 грн 70 коп,

                                                            ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2020 у справі №909/717/20  позов задоволено частково. Стягнуто з ФОП Бойка Андрія Івановича на користь АТ КБ "Приватбанк" 24877, 06 грн заборгованості, з них: 20833, 35 грн - простроченої заборгованості за кредитом, 4006, 55 грн - заборгованості за процентами у вигляді комісії, 22 грн заборгованості за простроченими процентами, 14, 94 грн - пені та 1258, 68 грн судового збору.
          Не погоджуючись із прийнятими рішеннями, АТ КБ "Приватбанк" оскаржило рішення суду в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подана до Господарського суду Івано-Франківської області 28.12.2020,  на адресу Західного апеляційного господарського суду  надійшла 11.01.2021.
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, та неправильно застосував норми матеріального права. Так, апелянт зазначає, що судом неправомірно відмовлено в стягненні 16666, 64 грн, які є залишком поточної заборгованості за кредитом станом на 20.07.2020 рік.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.  
Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення  (виклику) учасників справи
Апеляційний господарський суд, розглянувши наявні в справі докази, давши належну оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, дійшов висновку, що рішення господарського суду першої інстанції слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно з заявою про приєднання до Умов та правил надання послуги КУБ від 25.10.2019 (далі -Заява) (а.с.16-20), Бойко Андрій Іванович (код НОМЕР_1 ) підписанням цієї Заяви, на підставі ст.634 Цивільного Кодексу України приєднується до розділу "1.1. Загальні положення" та підрозділу "3.2.8. Умови та правила надання послуги "КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг (далі -Умови), що розміщені на сайті АТ "КБ "Приватбанк" p.b.ua на дату укладення договору. Ця Заява та Умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.
Вищевказану Заяву підписано Бойком Андрієм Івановичем 25.10.2019 через систему інтернет - клієнт - банкінг із використанням електронного цифрового підпису (а.с.20).
Відповідно п.1.1 вказаної Заяви Банк за наявності вільних грошових коштів зобов"язується надати  Клієнту строковий кредит для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або  для придбання  основних засобів в обмін на зобов"язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів та інших винагород в обумовлені цим договором  терміни.
Розмір кредиту 50000 грн (п.1.2 заяви).
Строк кредиту 12 місяців з дати видачі коштів (п.1.3 заяви).
Сторони у п.1.4 Заяви погодили розмір процентів за користування кредитом, який становить: перші 6 місяців 1,7 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця-1,5% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні). 
Також сторони погодили, що проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов"язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п.1.5 Заяви).
Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісяця рівними частинами до календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом; погашення процентів щомісяця календарного числа місяця, в яке було надано кредит, включно із цим числом. Сторони узгодили, що графік погашення кредиту (Додаток 1 до цієї Заяви) є невід"ємною частиною договору (п.1.6 заяви).
Відповідно до п.1.10 заяви, укладення кредитного договору здійснюється шляхом підписання Клієнтом цієї Заяви шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису в системі "Приват 24 для бізнесу" або у сервісі "Paperlees" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору. 
В пункті 2 заяви визначено, що Клієнт підтверджує ознайомлення із розділом 1.1 та з підрозділом 3.2.8 Умов та Правил надання кредиту "Кредит КУБ" Умов та Правил надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті Банку у редакції, чинній на дату підписання цієї Заяви; а саме:
- п. 3.2.8.1. Банк за наявності вільних грошових коштів зобов`язується надати Клієнту строковий "Кредит КУБ" (далі - послуга) для фінансування поточної діяльності Клієнта та/або придбання основних засобів в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплати процентів в обумовлені цим договором терміни. Істотні умови кредиту (сума кредиту, проценти за користування кредитом, розмір щомісячного платежу, порядок їх сплати) вказуються в Заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, а також в системі Приват 24.
Клієнт приєднується до Послуги шляхом підписання кваліфікованим електронним підписом Заяви в системі Приват24 або у сервісі "Paperlees" або іншим шляхом, що прирівнюється до належного способу укладення сторонами кредитного договору.
Кредит також може надаватись шляхом видачі кредитних коштів з наступним їх перерахуванням на рахунок підприємства-продавця за товари та послуги.
- п.3.2.8.2. Розмір кредиту, який може бути наданий в рамках послуги складає від 50000 до 1 000000 гривень.
- п.3.2.8.3. Надання кредитів у рамках Послуги здійснюється на умовах: 
3.2.8.3.1. Повернення кредиту здійснюється щомісяця шляхом забезпечення Клієнтом позитивного сальдо на його поточному рахунку в сумах і в дати щомісячних внесків, зазначених в Заяві. 
3.2.8.3.1.2. Строк користування кредитом становить 12 місяців.
3.2.8.3.2. За користування Послугою Клієнт сплачує щомісячно на протязі всього терміну кредиту проценти за користування кредитом в розмірі та згідно графіку, визначених в Заяві та тарифах. При несплаті процентів у строк, визначений графіком, вони вважаються простроченими (крім випадків розірвання договору згідно з п.3.2.8.6.2.).
3.2.8.3.3. У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором клієнт сплачує банку проценти за користування кредитом у розмірі, встановленому тарифами.
3.2.8.5.2. Клієнт зобов`язався оплатити щомісячні проценти за користування кредитом згідно з п. 3.2.8.3.2.
3.2.8.5.3. Клієнт зобов`язався повернути кредит та здійснити інші платежі, передбачені договором, у терміни і в сумах, як встановлено в пунктах 3.2.8.3.1., 3.2.8.3.2., 3.2.8.5.14., 3.2.8.6.2., а також зазначені в Заяві, шляхом розміщення необхідних для планового погашення внеску коштів на своєму поточному рахунку.
- п. 3.2.8.9.1. За користування кредитом у період з дати списання коштів з позикового рахунку до дат погашення кредиту згідно з п.п. 3.2.8,1, 3.2.8.3 цього Договору Клієнт сплачує проценти у розмірі, зазначеному в п. 3.2.8.3.2.
- п.3.2.8.10.1. У разі порушення клієнтом будь-якого із зобов`язань щодо сплати процентів за користування кредитом та термінів повернення кредитів, передбачених п.п.3.2.8.3.1, 3.2.8.3.2, 3.2.8.9 цього договору, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожен день прострочення  платежу.
- п.3.2.8.11. Договір є чинним з моменту підписання клієнтом Заяви про приєднання та перерахування банком кредитних коштів на рахунок клієнта. Строк дії договору встановлюється з дня його укладення і до повного виконання сторонами зобов`язань за договором. 
Відповідно до додатку №1 до Заяви про приєднання до Умов та правил надання послуг "КУБ" №б/н від 25.10.2019, графік погашення основної суми боргу та процентів за кредитом, який є невід"ємною частиною договору, строк погашення кредиту - 12 місяців, сума кредиту для погашення рівними частинами впродовж 12 місяців становить 4166 грн 67 коп., сума процентів перших шість місяців становить 850 грн 01 коп. щомісячно, решту шість місяців - 750 грн (а.с.19).
До матеріалів справи позивачем приєднано витяг з "Умов та правил надання банківських послуг", затверджений на засіданні Правління АТ КБ "Приватбанк" від 09.02.2017, протокол №10 (а.с.21-27). 
З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 25.10.2019, укладеного між Приват Банком та фізичною особою - підприємцем Бойко А.І. та виписок по рахунку станом на 20.07.2020 вбачається, що кошти в розмірі 50000 грн зараховано банком на рахунок 25.10.2019, 16.12.2019 та 31.01.2020 частково погашено заборгованість по кредиту та комісії; залишок поточної заборгованості за кредитом станом на 20.07.2020 складає 16666 грн 64 коп., простроченої заборгованості за кредитом - 20833 грн 35 коп., залишок заборгованості за простроченими процентами - 22 грн 22 коп., заборгованість за простроченою комісією -  4006 грн 55 коп., загальна сума нарахованої пені - 14 грн 94 коп (а.с.28-31).
За загальним положенням цивільного законодавства, зобов`язання виникають з підстав, зазначених у ст. 11 Цивільного кодексу України. За приписами ч.2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов`язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.
В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.
Відповідно до ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Визначення поняття зобов`язання міститься у частині першій статті 509 Цивільного кодексу України, за якою зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).
За приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору.
Підписавши 25.10.2019 Заяву про приєднання до Умов та правил надання послуги "КУБ" сторони досягли згоди, що підписанням цієї заяви Фізична особа-підприємець Бойко Андрій Іванович приєднується до розділу 3.2.8 Умов та правил надання послуги (кредиту) "КУБ" Умов та правил надання банківських послуг, що розміщені на сайті ПриватБанку pb.ua., зазначивши, що ця заява та умови разом складають кредитний договір між банком та клієнтом.
Договір банківського рахунку укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами (ст. 1067 Цивільного кодексу України).
З матеріалів справи вбачається, що позивач виконав зобов`язання за договором, перерахувавши відповідачу на його поточний рахунок кредитні кошти у розмірі 50000 грн.
Частиною 1 ст. 73 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачем надано: копію Заяви про приєднання до Умов та правила надання послуги "КУБ" (яка має електронні підписи, ЕЦП сторін у справі), що підтверджує факт укладення кредитного договору; виписку по рахунку, з якої вбачається наявність дебетового сальдо на поточному рахунку відповідача, на якому обліковується прострочена заборгованість за кредитом та відсутність його погашень; виписки по рахунках відповідача щодо нарахування відсотків за кредитним договором № б/н від 25.10.2019.
Якщо в зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України).
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).
Згідно ст. 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором.
Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу.
За умовами кредитного договору сплату кредиту та відсотків відповідач мав здійснювати щомісячними платежами упродовж строку кредитування (до 24.10.2020).
Водночас, згідно п.п.3.2.8.3.1.4; 3.2.8.6.2 договору, банк має право дострокового повернення кредиту, сплати процентів виконання зобов"язань за кредитом у повному обсязі шляхом надсилання повідомлення.
Пред`явлення кредитором вимоги про дострокове виконання зобов`язань за кредитним договором фактично змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення кредитора з такою достроковою вимогою до позичальника в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України вважається, що строк виконання кредитного договору в повному обсязі є таким, що настав. 
Разом з тим, вимоги про дострокове виконання відповідачем зобов`язань за договором від 25.10.2019 позивач суду не надав, в матеріалах справи вона відсутня. В апеляційній скарзі апелянт жодним чином цю обставину не спростував.
За встановлених судами обставин, прострочена заборгованість відповідача за кредитним договором № б/н від 25.10.2019 станом на 20.07.2020 склала 20833 грн 35 коп, а поточна, тобто, строк сплати якої не настав на час розрахунку - 16666 грн 64 коп.
Таким чином, з відповідача на користь позивача правомірно стягнуто судом першої інстанції  20833 грн 35 коп. простроченої станом на 20.07.2020 основної заборгованості за кредитним договором № б/н від 25.10.2019.  
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовується положення параграфу 1 глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику.
Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).
Сторони у п.1.4 Заяви погодили розмір процентів за користування кредитом, який становить: перші 6 місяців 1,7 % в місяць від початкового розміру кредиту, починаючи з 7-го місяця-1,5% від початкового розміру кредиту (в т.ч. при достроковому погашенні). 
Також сторони погодили, що проценти за користування кредитом у разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитним договором: 4% від суми простроченої заборгованості (п.1.5 Заяви).
З огляду на викладене, з відповідача правомірно стягнуто заборгованість станом на 20.07.2020 за простроченою комісією, що, за своєю суттю, є процентами, нарахованими згідно додатку №1 до Заяви у розмірі 4006 грн 55 коп., залишок заборгованості за простроченими процентами у розмірі 22 грн 22 коп., нарахованими згідно п.1.5. Заяви, а також пеню у розмірі 14 грн 94 коп., нарахування якої передбачено п.3.2.8.10.1 Заяви.
Відповідно до ст.ст. 73, 74 ГПК України, доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність чи відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи.
Згідно з ст.76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст.77 ГПК України передбачено, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У відповідності до ст.78 ГПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно з ч.1 ст.79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ч.2 ст.79 ГПК України).
Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 13 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч.5 ст.236 ГПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судовому рішенні, суд спирається на висновки, яких дійшов Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.07.2006р. у справі "Проніна проти України", в якому Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Поряд з цим, за змістом п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень та висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішеннях у справах "Трофимчук проти України", "Серявін та інші проти України" обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що решта долучених до матеріалів справи доказів була ретельно досліджена судом і наведених вище висновків щодо відсутності підстав для задоволення позову не спростовує.
Судові витрати, в силу ст.129 ГПК України,  покладаються на апелянта.
У зв`язку із тимчасовою непрацездатністю з 02.03.2021 по 05.04.2021 головуючого судді Плотніцького Б.Д., датою складення та підписання даної постанови є 06.04.2021.
Керуючись ст.ст. 86, 255, 269, 275, 276, 282 ГПК України,  Західний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" б/н від 22.12.2020 (вх. № 01-05/109/21 від 11.01.2021) залишити без  задоволення.
2. Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 26.11.2020 у справі №909/717/20 залишити без змін.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
4. Порядок та строки оскарження постанов апеляційного господарського суду до суду касаційної інстанції визначені ст. ст. 287-289 ГПК України.

Головуючий -суддя                                                            Плотніцький Б.Д.

Суддя                                                                                Кордюк Г.Т.

          Суддя                                                                                Кравчук Н.М.