ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/970/21 Справа № 0417/2-4345/2011 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк"
на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року
по справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк",  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИЛА:
В жовтні 2011 року до Індустріального районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 
Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року у задоволенні позовних вимог  Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк", ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.
В апеляційній скарзі Акціонерне товариство комерційний банк “ПриватБанк” на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року просить апеляційну скаргу АТ КБ “ПриватБанк” на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.08.2020 року по справі №0417/2-4345/2011 за позовом АТ КБ “ПриватБанк” до ПАТ “А-Банк”, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. Скасувати рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21.08.2020 року по справі №0417/2-4345/2011 повністю та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ “ПриватБанк” задовольнити в повному обсязі.
Відзивів на апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” на рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року від інших учасників справи до суду не надходило.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи повністю у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що банком не надано належного та допустимого в розумінні положень статей 76-81 ЦПК України розрахунку заборгованості за кредитним договором, який заявлено у позові, а тому відсутні підстави для задоволення позову за необґрунтованістю, оскільки банком не доведено розмір утвореної заборгованості відповідача.
Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що 26.09.2008 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», а його правонаступником, у свою чергу, АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № KІO0GA0000000021 від 26.09.2008 року, згідно з яким Банк зобов`язався надати ОСОБА_1 кредит у розмірі 565 938,85 грн. зі сплатою за користування ним відсотків 20,04 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.09.2018 року.
За змістом п. 1.1 Договору банк зобов`язується надати позичальникові кредитні кошти шляхом видачі готівки через касу чи/або перерахування на рахунок, визначений в п.8.1 Договору. Строк, вид кредиту, цілі, розмір кредиту, відсотків, винагород, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим Договором, визначені у розділі 8 Договору.
Відповідно до пункту 2.3.1 Договору, Банк має право в односторонньому порядку збільшити розмір процентної ставки за користування Кредитом, при цьому Банк надсилає Позичальникові письмове повідомлення про зміну процентної ставки.
Згідно з п.8.1 Договору Банк зобов`язується надати позичальнику кредитні кошти на строк з 26.09.2008 року по 26.09.2018 р. включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 565 938,86 грн. на наступні цілі: у розмірі 513 076,26 грн. на споживчі цілі, з них 493 000,00 грн. на споживчі цілі шляхом видачі готівки через касу, а також 14 790,00 грн. на сплату винагороди за надання фінансового інструменту у момент надання кредиту, 2 821,26 грн. – для сплати страхового платежу страхування майна за договором страхування майна на перший рік дії кредиту, 2 465,00 грн. - для сплати особистого страхування за договором особистого страхування на перший рік дії кредиту, а також у розмірі 52 862,00 грн. на сплату страхових платежів у випадках та в порядку передбачених п.п.2.1.3, 2.2.7 даного Договору, зі сплатою за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,67% на місяць на суму залишку заборгованості за Кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 3,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту щомісячно в Період сплати, винагороди за проведення додаткового моніторингу, згідно з п.7.2 даного Договору.
Періодом сплати вважається період з 15 по 20 число кожного місяця.
Погашення заборгованості за цим договором (за винятком винагороди, що сплачується в момент надання кредиту) здійснюються в наступному порядку.
Щомісяця у період сплати Позичальник повинен надати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 12 406,79 грн., згідно Графіку погашення кредиту (Додаток №2 до Кредитного договору) для погашення заборгованості за Кредитним договором, яка включає заборгованість по кредиту, відсоткам, винагороди, комісії.
Пунктом 8.2 Договору передбачено, що для виконання даного договору Банк відкриває Позичальнику рахунок № НОМЕР_1 для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді та інших платежів.
Позичальник доручає без додаткового узгодження, перерахувати кредитні кошти: винагороду за надання фінансового інструменту Банку у розмірі 14 790,00 грн., на сплату страхових платежів у розмірі 5 286,26 грн. на поточний рахунок Страхової компанії «Інгосстрах».
Кредит наданий в обмін на зобов`язання Позичальника по поверненню Кредиту, сплати відсотків, винагороди в зазначені даним Договором строки.
Забезпеченням виконання Позичальником зобов`язань за даним Договором виступає іпотека квартири ( п.8.3).
Згідно з п.8.4 Договору, при порушенні Позичальником зобов`язань з погашення Кредиту, Позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочення але не менше 1 гривні.
Відповідно до п.5.5 Договору термін позовної давності по вимогам по стягненню кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки – пені, штрафів за даним договором встановлюється строком тривалістю 5 років.
Згідно з п.5.3 Договору при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених Кредитним договором більше ніж на 30 днів. Позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф у розмірі 250 грн. та 5% від усієї суми.
Відповідно до п.5.1 Договору нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобов`язань передбачених п.п.5.1, 5.2,5.3 визначено протягом трьох років.
Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ «Акцент-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, ПАТ «Акцент-банк» зобов`язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов`язань за кредитним договором №KІO0GA0000000021 від 26.09.2008 року, розмір відповідальності 200 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п`яти років.
14 червня 2018 року відбулась державна реєстрація та змінено найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк`на Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк».
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору № KІO0GA0000000021 від 26.09.2008 року, заборгованість станом на 19.08.2011 року склала 1 314526,04 грн., яка складається з наступного: 518455,84 грн. - заборгованість за кредитом; 320414,06 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом; 87595,08 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 325226,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина); 62584,27 грн. - штраф (процентна складова).
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно із вимогами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.
Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком Позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним.
Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).
Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.
Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).
У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування-збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. 1,2 ст. 554 ЦК України).
Суд першої інстанції не врахував, що факт отримання коштів ОСОБА_1 не оспорювався, договір нею частково виконувався, а згідно зі статтею 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину, відповідно до якої правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Колегія суддів вважає безпідставним посилання суду першої інстанції, як на підставу для відмови у задоволенні позову банку, на висновок судово-економічної експертизи від 29 березня 2019 року, оскільки заборгованість визначається умовами кредитного договору та вимогами закону, а не висновком експертизи, який оцінюється на рівні з іншими доказами та не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд у будь-якому разі має стягнути ту суму, яка була доведена і щодо якої у суду не має сумніву, оскільки за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку банку не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України та враховуючи, що фактично отримання кредиту та його розмір відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами, кредитор вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом виконання боржником зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Аналогічні висновки викладені в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 755/18246/15-ц, від 23 березня 2018 року у справі № 441/569/17, від 09 липня 2018 року у справі № 202/19403/13-ц, від 24.07.2019 року у справі №176/2251/18.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Аналізуючи наявні у матеріалах справи докази, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором. 
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” підлягає задоволенню, а рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року необхідно скасувати і позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк “ПриватБанк” до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк",  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №КІО0GA0000000021 від 26 вересня 2008 року станом на 19 серпня 2011 року у розмірі 1 314 526,04 грн., яка складається з наступного:
- 518 455,84 грн. - заборгованість за кредитом;
- 320 414,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 87 595,08 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 325 226,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;
- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 62 584,57 грн. - штраф (процентна складова). 
Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 200,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" суму за надання юридичних послуг та витрати пов`язанні з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права у розмірі 2275,00 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати у розмірі по 2215,00 грн. з кожного. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" - задовольнити.
Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 21 серпня 2020 року - скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк",  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором — задовольнити. 
Стягнути з  ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" заборгованість за кредитним договором №КІО0GA0000000021 від 26 вересня 2008 року станом на 19 серпня 2011 року у розмірі 1 314 526,04 грн., яка складається з наступного:
- 518 455,84 грн. - заборгованість за кредитом;
- 320 414,06 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом;
- 87 595,08 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом;
- 325 226,49 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;
- 250,00 грн. - штраф (фіксована частина);
- 62 584,57 грн. - штраф (процентна складова). 
Стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" 200,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" суму за надання юридичних послуг та витрати пов`язанні з оплатою правової допомоги адвоката та інших фахівців в галузі права у розмірі 2275,00 грн.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акцент-Банк" та ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" судові витрати у розмірі по 2215,00 грн. з кожного. 
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова