[1]
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
12 березня 2021 року                                                                                        м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду - Сілкова І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
 
В С Т А Н О В И Л А:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
 
Згідно постанови, 17.11.2020 року, близько 16 год. 21 хв., на 26 км автодороги М-06 Київ-Чоп, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Когел» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «Порше» д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , яка рухалась в попутному напрямку, в результаті чого вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, тобто своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. 
 
На дану постанову ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, а провадження у справі стосовно нього закрити. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на порушення судом першої інстанції вимог ст.ст. 2, 245, 248, 252, 268, 278, 280 КУпАП та положень Постанови Пленуму Верховного Суду України №6 від 24.06.1988 року, оскільки суд розглянув справу без всебічного і об`єктивного з`ясування усіх обставин даної справи, не дав належної оцінки наявним доказам, належним чином не повідомив правопорушника про час і місце розгляду справи, чим порушив його право на захист, оскільки позбавив його можливості надати суду свої пояснення та подати докази. 
Також апелянт зазначає, що незважаючи на його клопотання про перенесення розгляду даної справи за місцем його проживання, суд розглянув справу без його участі і приймаючи рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, наклав на нього найсуворіший вид адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. При цьому, суд не навів в оскаржуваній  постанові причин і мотивів накладення такого виду адміністративного стягнення та, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, не врахував, що раніше він не притягувався до адміністративної відповідальності, на місці пригоди було досягнуто мирової угоди (усно) з іншим учасником ДТП, а також не врахував його майновий стан та ту обставину, що керування транспортним засобом є джерелом доходу його родини.
 
Крім того, апелянт просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 року, посилаючись на поважність причин його пропуску, оскільки він не був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, копія оскаржуваної постанови на його адресу не надходила, а про її існування він дізнався лише 29.12.2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
 
Перевіривши причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, передбаченого ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, з урахуванням наведених апелянтом обставин, вважає можливим поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 року, оскільки пропущений він був з поважних причин.
 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2  та інший учасник ДТП - ОСОБА_3  в судове засідання не з`явились, про час та місце апеляційного розгляду повідомлялись належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, а тому, з огляду на заяву ОСОБА_2 від 27.01.2021 року (а.с. 23), в якій останній просив проводити апеляційний розгляд без його участі, апеляційний суд, відповідно до вимог ч.6 ст. 294 КУпАП, вважає можливим розглянути справу без участі останніх.
 
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та доводи викладені у його апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.  
Перевіркою матеріалів справи встановлено, що під час розгляду даної справи суддя дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні ним пункту 10.1 Правил дорожнього руху України та наявність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №321856 від 17.11.2020 року (а.с.1), складеним стосовно ОСОБА_2 , згідно якого останній керуючи автомобілем марки «Вольво» д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом «Когел» д.н.з. НОМЕР_2 , в порушення вимог п.10.1 ПДР України, при зміні напрямку руху не впевнився у безпечності свого маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «Порше» д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в попутному напрямку; даними схеми місця ДТП від 17.11.2020 року (а.с. 2) щодо місця зіткнення, взаємного розташування автомобілів на проїзній частині та локалізації механічних пошкоджень транспортних засобів отриманих внаслідок ДТП, а також письмовими  поясненнями учасників даної пригоди щодо обставин виникнення ДТП, в тому числі і пояснення самого ОСОБА_2 (а.с. 3, 4), а тому вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повністю доведена і в апеляційній скарзі не оспорюється.
 
Вирішуючи питання про накладення на ОСОБА_2 виду та розміру адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, суддя місцевого суду, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи порушника, дійшов висновку про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців.
 
Апеляційні доводи ОСОБА_2 про те, що судом першої інстанції, в порушення вимог ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання про накладення на нього найсуворішого виду адміністративного стягнення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не були враховані дані про його особу та інші обставини, зокрема те, що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, на місці пригоди з іншим учасником ДТП було досягнуто мирової угоди, а також суд не врахував його майновий стан та ту обставину, що керування транспортним засобом є джерелом доходу його родини, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які дані на підтвердження цих обставин і ОСОБА_2 в судові засідання суду першої та апеляційної інстанції жодного разу не з`явився і не надав доказів на підтвердження зазначених ним обставин.
 
За приписами ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Отже, доводи апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист, з підстав того, що всупереч вимог ст. 268 КУпАП, суд розглянув справу без його участі, чим позбавив можливості надати суду свої пояснення та подати докази, суд апеляційної інстанції також вважає безпідставними, оскільки, незважаючи, що ОСОБА_2 будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в апеляційному суді, в судові засідання двічі не з`явився, направивши на адресу суду заяву про розгляд поданої ним апеляційної скарги без його участі, тобто не виявив бажання надати суду свої пояснення та подати докази.
 
Посилання апелянта у своїй заяві, яка надійшла на електронну адресу Київського апеляційного суду 11.03.2021 року за Вх.№28251, що на момент розгляду справи сплинув строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.2 ст. 38 КУпАП, а тому провадження у справі стосовно нього підлягає закриттю на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки згідно положень ст. 294 КУпАП, апеляційний суд здійснює перегляд справи про адміністративне правопорушення щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення судді суду першої інстанції, під час якого, крім іншого, перевіряє чи були в наявності на момент розгляду справи підстави для закриття провадження, виключний перелік яких визначено статтею 247 КУпАП, в тому числі і факт закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, які на момент винесення постанови судом першої інстанції не сплинули.
 
За наведеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що постанова судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.12.2020 року про притягнення ОСОБА_2 адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставиться питання в апеляційній скарзі, не вбачає.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців - без зміни. 
  
    Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає. 

                   Суддя 
Київського апеляційного суду                                                               І.М. Сілкова  

Справа №369/14972/20; Категорія: ст. 124 КУпАП
Провадження №33/824/905/2021
Головуючий у І інстанції - Лисенко В.В. 
Головуючий в апеляційній інстанції - Сілкова І.М.