ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

09 червня 2021 року

м. Харків

справа № 643/8468/14

провадження № 22-ц/818/2449/21

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого – Пилипчук Н.П.,

суддів – Кругової С.С., Маміної О.В. 

за участю секретаря – Плахотнікової І.О.

учасники справи:

позивач : Товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна"

відповідачі:  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 

особа, яка звертається з апеляційною скрагою: ОСОБА_3 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з апеляційною скаргою  ОСОБА_3 на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року, постановлену у складі судді Зінченко Ю.Є., 

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги посилався на те, що 16 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № МL-703/285/2008, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 85680,00 доларів США строком до 16.09.2016 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі.

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 перед банком за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір іпотеки від 16.09.2008 № РМL-703/285/2008.

Згідно з умовами вказаного договору, предметом іпотеки було встановлено трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,4 квадратних метри, житловою площею 43,9 квадратних метри, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності.

Крім того, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 перед банком, 16.09.2008 між банком та громадянином Нігерії, який перебуває в Україні на підставі посвідки на постійне проживання НОМЕР_1 ОСОБА_2 був укладений договір поруки № SR-703/285/2008.

Відповідно до умов зазначеного договору для забезпечення повного і своєчасного виконання відповідачем ОСОБА_1 зобов`язань перед банком за кредитним договором відповідач ОСОБА_2 прийняв на себе зобов`язання відповідати за повне та своєчасне виконання ОСОБА_1 його боргових зобов`язань в повному обсязі таких зобов`язань (п.1.1 Договору поруки).

На підставі договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 29.06.2010 та договору про відступлення права вимоги від 07.07.2010, банк відступив, а Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» прийняло право вимоги за кредитним договором і договором іпотеки, укладеним між Банком та відповідачем ОСОБА_1 та Договором поруки, укладеними між Банком та відповідачем ОСОБА_2 .

Таким чином, до позивача перейшли права банку щодо права вимоги за кредитним договором і договором іпотеки та за договором поруки.

Згідно з п. 1.1 ч. 2 Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 зобов`язався своєчасно погашати суму кредиту та сплачувати відсотки за користувач кредитом в порядку і строки, визначені на умовах Кредитного договору. При цьому для розрахунку відсотків за користування кредитом було прийнято використовувати плаваючу процентну ставку, у розмірі, визначеному сторонами договору як 5,99% + FIDR (п. 3 ч. 1 Кредитного договору).
Так, в порушення умов Кредитного договору, відповідач ОСОБА_1 не здійснює погашення кредиту та сплату відсотків у строки та у розмірах, встановлених кредитним договором.

У зв`язку з вищевикладеним, заборгованість відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором станом на 29.04.2014 складає: заборгованість за кредитом у розмірі 85221,69 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 972216,62 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 8511,83 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 97103,71 грн.; пеня за прострочення виконання зобов`язань у розмірі 342127,36 доларів США, що з перерахуванням за курсом НБУ на дату складання розрахунку становить 3903019,37 грн. Загальна сума заборгованості відповідача ОСОБА_1 з урахуванням пені дорівнює 435860,88 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 4972339,71 грн.

Згідно з п. 1.2 Договору поруки відповідач ОСОБА_2 і позичальник ОСОБА_1 відповідають як солідарні боржники і кредитор має право звернутися з вимогою про виконання боргових зобов`язань як до боржника, так і до поручителя, чи до двох одночасно.

На підставі викладеного, позивач просив позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості у розмірі 4972339,71 грн.

Звернути стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 16.09.2008 № МL-703/285/2008 у розмірі 4972339,71 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 16.09.2008 № РМL-703/285/2008, а саме: квартири АДРЕСА_1 , з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо. Витрат, пов`язаних зі збереженням та реалізацією предмета іпотеки стягнути з ОСОБА_1 ) за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на час продажу.

Передати предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами.

Виселити усіх мешканців, що проживають за адресою: АДРЕСА_2 . Стягнути з відповідачів суму сплаченого судового збору.

Заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.01.2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором від 16.09.2008 № МL-703/285/2008 у розмірі 2138640,66 (два мільйони сто тридцять вісім тисяч шістсот сорок грн. 66 коп.), яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 972216,62 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом у розмірі 97103,71 грн. та пені 1069320,33 гривень. Звернуто стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 16.09.2008 № МL-703/285/2008 у розмірі 2138640,66 грн. шляхом визнання за ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права продажу будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за іпотечним договором від 16.09.2008 № РМL-703/285/2008, а саме: квартири АДРЕСА_1 , з наданням всіх повноважень продавця (у тому числі: отримання дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з реєстру прав власності на нерухоме майно в органах Державної реєстраційної служби України, БТІ, ВРЖЕУ, нотаріату, тощо) за ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на час продажу. Передано предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 , в управління ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на період до його реалізації з метою збереження предмета іпотеки з наданням права обладнання предмету іпотеки новими охоронними пристроями, вільного доступу до нерухомого майна, заміни замків, а також укладення договорів на охорону із спеціалізованими підприємствами. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму сплаченого судового збору у розмірі 3654,00 грн. (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири гривні 00 копійок) в рівних частках по 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 копійок). В іншій частині позовних вимог – відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 01.06.2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором № МL-703/285/2008 від 16 вересня 2008 року в розмірі 2138640,66 грн. та в частині стягнення з ОСОБА_2 витрат по сплаті судового збору сумі 1827 грн. скасовано. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2 – відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 4020грн. В іншій частині заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21 січня 2015 року не оскаржувалось та судом апеляційної інстанції не переглядалось.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм  процесуального права. Зазначає, що предметом судового розгляду справи було звернення стягнення на квартиру  АДРЕСА_1 , яка з 18.05.2012 року належала їй на праві власності. Вказує, що вона не була залучена до розгляду в справі, що позбавило її передбачених ст. ст. 12,43,49 ЦПК України прав, зокрема подавати докази, подавати клопотання та заяви, надавати пояснення та заперечення на позов суду, користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами, які мають істотне значення для вирішення справи, а також призвело до ухвалення незаконного заочного рішення судом та позбавлення її права власності на нерухоме майно за її відсутності та її відома. Звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції не було перевірено, кому належала на праві власності на день подання позову та на день ухвалення судового рішення квартира  АДРЕСА_1 , яка була предметом позову. Матеріали цивільної справи не містять жодного документу, який би підтверджував на день ухвалення судового рішення наявність права власності на ім`я відповідачів на іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1 . Вказує, що ТОВ «ОТП Факторинг Україна» як іпотекодержатель згідно з п.6.4.1 Договору іпотеки від 16.09.2008 № PML-703/285/2008 та частиною третьою статті 36 Закону № 898-1V може задовольнити свої кредиторські вимоги під час звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання шляхом продажу іпотекодержателем предмета іпотеки третій особі, встановленому статтею 38 цього Закону. Продаж іпотекодержателем предмета іпотеки третій особі відповідно до статей 36, 38 цього Закону та згідно з умовами іпотечного застереження, визначеного у договорі іпотеки, є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду. Наголошує, що порядок задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу предмета іпотеки будь-якій особі, визначений умовами договору іпотеки (пункт 6.4 цього договору) та з урахуванням положень статей 36,38 № 898-IV Закону, - є способом позасудового врегулювання, який здійснюється за згодою сторін без звернення до суду, а отже, заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 21 січня 2015 року про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_1 шляхом її продажу третій особі, не відповідає вищевказаним нормам закону та правовим висновкам Верховного Суду.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, що з`явилися, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга  ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 вересня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», яким на теперішній час змінено назву замість Закритого акціонерного товариства «ОТП Банк» на Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № МL-703/285/2008, згідно з яким відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 85680,00 доларів США строком до 16.09.2016 зі сплатою процентів у порядку та розмірах, встановлених у Кредитному договорі (а.с. 9-13).

Того ж дня, з метою забезпечення виконання зобов`язань відповідачем ОСОБА_1 перед банком за вказаним кредитним договором, між банком та відповідачем ОСОБА_1 укладений договір іпотеки від 16.09.2008 № РМL-703/285/2008 (а.с. 14-16).

Згідно з умовами вказаного договору, предметом іпотеки було встановлено трикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 65,4 квадратних метри, житловою площею 43,9 квадратних метри, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності (а.с. 17).

Умовами договору іпотеки від 16.092008 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» та  ОСОБА_1 визначено, що іпотекодержатель має право в разі невиконання іпотекодавцем забезпечених іпотекою боргових зобов`язань одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки перед іншими кредиторами цього іпотекодавця у порядку встановленому цим договором.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша статті 509 ЦК України)

Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (частина перша статті 546 ЦК України).

За змістом положень статті 575 ЦК України, статей 1, 2 Закону України «Про іпотеку» іпотека є окремим видом застави, яка полягає у забезпеченні виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частинами першою та другою статті 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання.

Закон визначає такі способи звернення стягнення на предмет іпотеки: судовий – на підставі рішення суду; позасудовий – на підставі виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя (частина третя статті 33 Закону України «Про іпотеку»).

Звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, можливе лише за умови, що сторони договору іпотеки не передбачили цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, яке прирівнюється до такого договору за юридичними наслідками. Якщо ж сторони договору іпотеки передбачили такий спосіб задоволення вимог іпотекодержателя у договорі про задоволення вимог іпотекодержателя або в іпотечному застереженні, позовна вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом встановлення у рішенні суду права іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, визначеному статтею 38 Закону, є неналежним способом захисту.

Така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц. 

Суд апеляційної інстанції встановив, що трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , на час укладення договору іпотеки належала ОСОБА_1 на праві приватної власності, однак до звернення позивача до суду з цим позовом, за договором купівлі-продажу від 27.04.2012 року була відчужена на користь ОСОБА_3 , яка на час розгляду справи була дійсним власником спірного нерухомого майна.

Отже, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права ОСОБА_3 , яка є власником спірного нерухомого майна, однак не була залучена до участі у справі.

При цьому порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі ( п.4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України).

За таких обставин, оскаржуваним рішенням вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_3 без залучення її до участі у справі, що є підставою для скасування рішення суду.

Розгляд справи за таких обставин позбавляє суд апеляційної інстанції можливості зробити висновок щодо обґрунтованості чи необґрунтованості позовних вимог по суті.

На стадії апеляційного розгляду апеляційний суд позбавлений права відповідно до ч. 1 ст. 51 ЦПК України залучати осіб до участі у розгляді справи і не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права, які тягнуть за собою безумовне скасування рішення суду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

За таких обставин, апеляційний суд приходить висновку, що вирішуючи даний спір суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, допустив порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню в частині звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 з підстав встановлених п. 4 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні цих позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 25 січня 2021 року в частині звернення стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1 – скасувати, у задоволенні цих позовних вимог – відмовити.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий –                                                                     Н.П. Пилипчук 

Судді –                                                                        О.В. Маміна        

                                                                               С.С. Кругова