ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3864/21 Справа № 932/13956/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лукінова  К. С. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року                Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі: 
головуючого         -        Лаченкової О.В.
суддів          -        Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.
при секретарі         -        Кравченко Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу Дніпровської міської ради, 
на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2021 року
по справі за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю "ДОМПРОМВАН" про визнання недійсним правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку, -

ВСТАНОВИЛА:
У грудні 2020 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку.
Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року у відкритті провадження за позовом Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку – на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України - відмовлено.
Роз`яснено позивачу його право звернення до господарського суду з вказаними позовними вимогами.
В апеляційній скарзі Дніпровська міська рада просить скасувати ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року по справі 932/13956/20 та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 на апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2021 року просить апеляційну скаргу Дніпровської міської ради задовольнити, а ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2021 року по справі №932/13956/20 скасувати та справу направити для подальшого розгляду до суду першої інстанції.
Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 25.12.2020 року Дніпровська міська рада звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Андрєєвої (Павловської) Ганни Олегівни, Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, ОСОБА_2 , товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» про визнання недійсними правочинів, скасування записів про державну реєстрацію права власності та припинення права власності на земельну ділянку.
З позовної заяви вбачається, що Дніпровська міська рада просить визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН», яке оформлене протоколом 1/2019 від 08.04.2019 року та акт приймання-передачі частки у Статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» від 08.04.2019 року в частині передачі до статутного капіталу нерухомого майна у вигляді земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1226га, кадастровий номер 1210100000:02:406:0074; визнати недійсним рішення загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН», яке оформлене протоколом № 2/2019 від 09.04.2019 року та акт приймання-передачі частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» від 09.04.2019 року в частині передання у приватну власність ОСОБА_1 нерухоме майно - земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1226га, кадастровий номер 1210100000:02:406:0074; припинити право власності та скасувати в Державному реєстрі прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно записи про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,1226га, кадастровий номер 1210100000:02:406:0074, зокрема за ТОВ «ДОМПРОМВАН»
Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Згідно ч. 1 ст. 20 ГПК України визначено справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів. Так, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема:
1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
2) справи у спорах щодо приватизації майна, крім спорів про приватизацію державного житлового фонду;
3) справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;
4) справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах;
5) справи у спорах щодо цінних паперів, в тому числі пов`язані з правами на цінні папери та правами, що виникають з них, емісією, розміщенням, обігом та погашенням цінних паперів, обліком прав на цінні папери, зобов`язаннями за цінними паперами, крім боргових цінних паперів, власником яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та векселів, що використовуються у податкових та митних правовідносинах;
6) справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;
7) справи у спорах, що виникають з відносин, пов`язаних із захистом економічної конкуренції, обмеженням монополізму в господарській діяльності, захистом від недобросовісної конкуренції, в тому числі у спорах, пов`язаних з оскарженням рішень Антимонопольного комітету України, а також справи за заявами органів Антимонопольного комітету України з питань, віднесених законом до їх компетенції, крім спорів, які віднесені до юрисдикції Вищого суду з питань інтелектуальної власності;
8) справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України;
9) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство;
10) справи у спорах щодо оскарження актів (рішень) суб`єктів господарювання та їх органів, посадових та службових осіб у сфері організації та здійснення господарської діяльності, крім актів (рішень) суб`єктів владних повноважень, прийнятих на виконання їхніх владних управлінських функцій, та спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем;
11) справи про оскарження рішень третейських судів та про видачу наказу на примусове виконання рішень третейських судів, утворених відповідно до Закону України "Про третейські суди", якщо такі рішення ухвалені у спорах, зазначених у цій статті;
12) справи у спорах між юридичною особою та її посадовою особою (у тому числі посадовою особою, повноваження якої припинені) про відшкодування збитків, заподіяних юридичній особі діями (бездіяльністю) такої посадової особи, за позовом власника (учасника, акціонера) такої юридичної особи, поданим в її інтересах;
13) вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, визнання недійсними актів, що порушують права на майно (майнові права), якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав чи спору, що виник з корпоративних відносин, якщо цей спір підлягає розгляду в господарському суді і переданий на його розгляд разом з такими вимогами;
14) справи у спорах про захист ділової репутації, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем або самозайнятою особою;
15) інші справи у спорах між суб`єктами господарювання;
16) справи за заявами про видачу судового наказу, якщо заявником та боржником є юридична особа або фізична особа - підприємець;
17) справи, що виникають при укладанні, зміні, розірванні та виконанні договорів, укладених у рамках державно-приватного партнерства, у тому числі концесійних договорів, крім спорів, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ст. 20 ЦПК України не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі за позовною заявою Дніпровської міської ради, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що дану позовну заяву слід розглядати за правилами господарського судочинства, оскільки предметом спору є передача майна до статутного капіталу юридичної особи – товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» та вибуття нерухомого майна зі статутного капіталу вказаної юридичної особи. Крім цього предметом даного спору фактично є рішення загальних зборів ТОВ «ДОМПРОМВАН» та пов`язані з цим права та обов`язки інших осіб.
Доводи апеляційної скарги про те, що позовні вимоги до кількох відповідачів, серед яких є хоча б одна фізична особа, мають розглядатися в одному провадженні, якщо такі вимоги є однорідні, нерозривно пов`язані між собою та від вирішення однієї з низ залежить вирішення інших вимог, не можуть бути взяті до уваги колегією суддів, з огляду на наступне.
Вимогами п.4 ч.1 ст.20 ГПК України визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з правочинів щодо акцій, часток, паїв, інших корпоративних прав в юридичній особі, крім правочинів у сімейних та спадкових правовідносинах.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач у позові заявляє основну вимогу про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМПРОМВАН» та актів приймання-передачі частки у Статутному капіталі товариства, що належить до відносин що випливають із корпоративних прав. 
В той час, як вимоги позивача про припинення права власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації є похідними та залежать від визнання недійсним рішення загальних зборів товариства.
Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що зазначений спір має розглядатись саме у порядку господарського судочинства, оскільки стосується оскарження рішень загальних зборів та актів приймання-передачі частки у Статутному капіталі.
Доводи апеляційної скарги про те, що справи у спорах, що виникають із приватно-правових відносин, у яких беруть участь суб`єкти господарської діяльності, проте предмет спору в яких безпосередньо стосується прав і обов`язків фізичних осіб, підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства спростовуються вищенаведеним.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення – не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
Відповідно до ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.
Ухвалу Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 05 січня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді В.С.Городнича 

М.Ю.Петешенкова