ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22472/20                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Аверкова В.В.
                                                                                  Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                        Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                Безименної Н.В.
                                                         Оксененка О.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОН КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОН КОМПАНІ» (далі - ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ») звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у м. Києві, Державної податкової служби України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС України в м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних від 27 лютого 2020 року № 1753804/41023202, №1753803/41023202, № 1753802/41023202, № 1753801/41023202, № 1753805/41023202, № 1753806/41023202, 1753800/41023202;
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 111 від 29 липня 2019 року, № 104 від 27 липня 2019 року, № 103 від 27 липня 2019 року, № 102 від 27 липня 2019 року, № 96 від 27 липня 2019 року, № 76 від 22 липня 2019 року, № 56 від 22 липня 2019 року датою їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2021 р. адміністративний позов задоволено повгістю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС України в м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних від 27 лютого 2020 року № 1753804/41023202, №1753803/41023202, № 1753802/41023202, № 1753801/41023202, № 1753805/41023202, № 1753806/41023202, 1753800/41023202. Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 111 від 29 липня 2019 року, № 104 від 27 липня 2019 року, № 103 від 27 липня 2019 року, № 102 від 27 липня 2019 року, № 96 від 27 липня 2019 року, № 76 від 22 липня 2019 року, № 56 від 22 липня 2019 року датою їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погодившись з рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у м. Києві звернувся з апеляційною скаргою, просить скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивачем не надано документи, передбачені пунктом 5 Порядку №520, необхідні для реєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних.
22 березня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОН КОМПАНІ» надійшов відзив на апеляційну скаргу, яким підтримує позицію суду першої інстанції, в якому зазначив, що оскаржувані рішення контролюючого органу містять лише загальні твердження про ненадання тих чи інших документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 09 серпня 2019 року ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» направлено на реєстрацію податкові накладні № 111 від 29 липня 2019 року, № 104 від 27 липня 2019 року, № 103 від 27 липня 2019 року, № 102 від 27 липня 2019 року, № 96 від 27 липня 2019 року, № 56 від 22 липня 2019 року, але отримано квитанції про зупинення реєстрації даної податкової накладної.
Також, 12 серпня 2019 року ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» направлено на реєстрацію податкову накладну № 76 від 22 липня 2017 року, але отримано квитанцію про зупинення реєстрації даної податкової накладної.
Підставою для зупинення реєстрації вищезазначених податкових накладних у квитанціях зазначено наступне: «Обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп. 2.1 п. 2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій»». Запропоновано надати пояснення та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.
15 липня 2020 року на адресу Головного управління ДПС у м. Києві були направлені пояснення та копії для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
21 липня 2020 року за результатами розгляду документів, Комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняті рішення від 27 лютого 2020 року № 1753804/41023202, №1753803/41023202, № 1753802/41023202, № 1753801/41023202, № 1753805/41023202, № 1753806/41023202, 1753800/41023202, якими відмовлено у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Не погоджуючись із відмовою у реєстрації податкових накладних, позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Податковим кодексом України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Положеннями пункту 44.1 статті 44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Пунктом 187.1 статті 187 ПК України визначено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Пунктом 188.1. статті 188 ПК України передбачено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів.
У відповідності до  п. 201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Нормами пункту 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок № 1246).
В силу п. 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом   192.1   статті   192   та пунктом   201.10   статті   201 ПК України; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1   статті 201 ПК України; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 ПК України (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Відповідно до п. 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Норми пункту 201.16 статті 201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 117 від 21 лютого 2018 року затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117), (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Положеннями пункту 5 Порядку №117 встановлено, що податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Пунктом  6 Порядку №117 передбачено, що у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено ПН/РК, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
У відповідності до п. 7 Порядку №117, у разі коли за результатами моніторингу ПН/РК відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких ПР/НК зупиняється.
Пунктом 10 Порядку №117 визначено, що зупинення реєстрації ПН/РК критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.
Нормами п. 12 Порядку № 117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Згідно п. 13 Порядку № 117, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування; порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена; критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Пунктом 14 Порядку №117 закріплено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
За приписами п. 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).
Положення п. п. 18-20 Порядку №117 визначають, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Як вбачається з матеріалів справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОН КОМПАНІ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «БУДМОНТАЖСЕРВІС І» (далі - ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І»; код ЄДРПОУ 35876701), укладений Договір поставки № 20/06/18-1 от 20.06.2018 р. предметом якого є зобов`язання ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» поставити та передати у власність товари, а ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І» зобов`язується прийняти та оплатити поставлений товар, згідно з умовами Договору.
Відповідно до Договору ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» поставив товар ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І», що підтверджує видаткова накладна № 515 від 29.07.2019 р. на суму 37 278 грн 67 коп., в т.ч. ПДВ 6 213 грн 11 коп., на що і була виписана податкова накладна № 111 від 29.07.2019 р. на суму 37 278 грн 67 коп. в т.ч. ПДВ 6 213 грн 11 коп.
Для виконання поставки за видатковою накладною  № 515 від 29.07.2019 р. ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у ПП «АКЦЕТБУД» на підставі Рахунку-фактури № СФ-0000023М від 15.02.2019 р., видаткової накладної № РН-0000016 від 18.02.2019 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжне доручення та банківська виписка. 
ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І», на підставі Договору поставки № 01/06/18-1 від 01.06.2018 р., видаткових накладних № 3 від 04.01.2019 р., № 2 від 04.01.2019 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки, видаткова накладна № 531 від 27.07.2019 р. на суму 2 898 грн 52 коп. в т.ч. ПДВ 483 грн 09 коп., на що і була виписана податкова накладна № 104 від 27.07.2019 р. на суму 2 898 грн 52 коп. в т.ч. ПДВ 483 грн 09 коп.
Для виконання поставки за видатковою накладною № 531 від 27.07.2019 р. ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у ТОВ «БУДМОНТАЖСЕРВІС І», на підставі Договору поставки № 01/06/18-1 від 01.06.2018 р., видаткових накладних № 3 від 04.01.2019 р., № 2 від 04.01.2019 р., № 3169 від 23.10.2018 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки.  
Для виконання поставки за видаткового накладною № 530 від 27.07.2019 р. ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у:
- ТОВ «БЕТОН КОМПЛЕКС», на підставі Договору поставки № 106/18-П від 26.06.2018 р., видаткових накладних № 5/43280 від 15.06.2019 р., № 5/18740 від 30.03.2019 р. та відповідних товарно-транспортних накладних. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки; 
- ТОВ «СММ ГРУП», на підставі Договору поставки № 18/09/2018 від 18.09.2018 р., видаткової накладної № РН-286/09 від 21.09.2018 р. 
- ТОВ «ЛЕКОРА ІНВЕСТ», на підставі Договору поставки № 41023202 від 02.01.2019 р., видаткової накладної № РН-0003376 від 28.05.2019 р. та відповідних товарно-транспортних накладних. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжне доручення та банківська виписка. 
Поставка відбулася, відповідно до видаткової накладної № 528 від 27.07.2019 р., на суму 8 458 грн 56 коп. в т.ч. ПДВ 1 409 грн 76 коп., на що і була виписана податкова накладна № 102 від 27.07.2019 року на суму 8 458 грн 56 коп. в т.ч. ПДВ 1 409 грн 76 коп.
Для виконання поставки по видатковій накладній № 528 від 27.07.2019 р. ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у: 
- ТОВ «БЕТОН КОМПЛЕКС», на підставі Договору поставки № 106/18-П від 26.06.2018 р., видаткової накладної № 5/39137 від 31.05.2019 р. та відповідної товарно-транспортної накладної. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки; 
- ТОВ «ТОРГБК БУДІВЕЛЬНИК», на підставі Договору поставки № 020718-01 від 02.07.2018 р., видаткової накладної № 41018-2 від 04.10.2018 р., акту надання послуг № 41018-2 від 04.10.2018 р. та відповідної товарно-транспортної накладної. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки. 
Поставка відбулася, відповідно до видаткової накладної № 503 від 27.07.2019 р. на суму 838 916 грн 59 коп. в т.ч. ПДВ 139 819 грн 43 коп., на що і була виписана податкова накладна № 96 від 27.07.2019 року на суму 838 916 грн 59 коп. в т.ч. ПДВ 139 819 грн 43 коп.
Для виконання поставки по видатковій накладній № 503 від 27.07.2019 року ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у наступних постачальників: 
- ПП «ТРЕНД ДЕКОР» на підставі Договору купівлі-продажу від 01.04.2019 р., видаткової накладної № 9 від 02.07.2019 р. та відповідної товарно-транспортної накладної. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки; 
- ТОВ «ІМПУЛЬС ТРЕЙД ПЛЮС», на підставі Договору № 1504 від 15.04.2019 р., рахунка-фактури № РІ-0001020 від 15.04.2019 р., видаткової накладної № РІ-0001766 від 07.05.2019 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки; 
- ТОВ «СТРОЙДОМ-ЦЕНТР», на підставі Договору поставки № 124 від 14.08.2018 р., рахунку-фактури № 428 від 14.08.2018 р., видаткової накладної № 352 від 17.08.2018 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки. 
Поставка відбулася, відповідно до видаткової накладної № 425 від 22.07.2019 р., на суму 470 476 грн 60 коп. в т.ч. ПДВ 78 412 грн 77 коп., на що і була виписана податкова накладна № 56 від 22.07.2019 року на суму 470 476 грн 60 коп. в т.ч. ПДВ 78 412 грн 77 коп.
Для виконання поставки за Видатковою накладною № 425 від 22.07.2019 р. ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» придбало товар у:
- ПП «АКЦЕТБУД» на підставі рахунку-фактури № СФ-0000075М від 11.04.2019 р., видаткової накладної № РН-0000036 від 16.04.2019 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжне доручення та банківська виписка; 
- ТОВ «ВДМ» на підставі Рахунку-фактури № 71 від 05.10.2018 р., видаткової накладної № 53 від 24.10.2018 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжне доручення та банківська виписка; 
- ТОВ «БУДІВЕЛЬНІ ТЕХНОЛОГІЇ 2015» на підставі рахунку-фактури № СХ-00011284 від 29.10.2018 р., видаткової накладної № СХ-0111.014 від 01.11.2018 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжне доручення та банківська виписка; 
- ТОВ «КИЇВСПОРТБУД» на підставі Договору № 2903-19/2 від 29.03.2019 р., видаткової накладної № 122 від 12.07.2019 р. Оплата за товар була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки. Товар було відвантажено Покупцеві орендованою технікою, взятою в ТОВ «СТУДЕНТСЬКІ МЕРЕЖІ». Для заправки техніки було придбане дизельне паливо в ТОВ «ТЕХНОЛОГІЧНА ПАЛИВНА КОМПАНІЯ» та ТОВ «СІТОНІЯ-ОЙЛ».
Між ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» та ТОВ «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» укладений Договір № 31/05/19-0910 від 31.05.2019 р., предметом якого є зобов`язання ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» власними та залученими силами та засобами виконати роботи з реконструкції чавунних лав, а ТОВ «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ» зобов`язується прийняти та оплатити вартість виконаних робіт згідно з умовами договору.
Відповідно до вищевказаного Договору, ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» виконало роботи ТОВ «ПРОМБУДМЕХАНІЗАЦІЯ», що підтверджує Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 463 від 22 липня 2019 року на суму 595 350 грн 00 коп., в т.ч. ПДВ 99 225 грн 00 коп., на що і була виписана податкова накладна № 76 від 22.07.2019 року на суму 595 350,00 грн. в т.ч. ПДВ 99 225,00 грн.
Для виконання даної роботи з реставрації лавок ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» скористалось послугами ТОВ «БЛЕК ПЕППЕР», на підставі Договору підряду № 28/05/19-1 від 28.05.2019 р., специфікації 1 від 28.05.2019 р., акта надання послуг № 54 від 22.07.2019 р.
Оплата послуг була сплачена в повному обсязі, що підтверджують платіжні доручення, банківські виписки.
09 серпня 2020 року позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкових накладних з порядковими номерами № 111 від 29.07.2019 р., № 104 від 27.07.2019 р., № 103 від 27.07.2019 р., № 102 від 27.07.2019 р., № 96 від 27.07.2019 р„ № 56 від 22.07.2019 р. 12.08.2019 р. Позивач отримав квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної з порядковим номером № 76 від 22.07.2019 р.
09 серпня 2019 року ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» направлено на реєстрацію податкові накладні № 111 від 29 липня 2019 року, № 104 від 27 липня 2019 року, № 103 від 27 липня 2019 року, № 102 від 27 липня 2019 року, № 96 від 27 липня 2019 року, № 56 від 22 липня 2019 року, але отримано квитанції про зупинення реєстрації даної податкової накладної.
Також, 12 серпня 2019 року ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» направлено на реєстрацію податкову накладну № 76 від 22 липня 2017 року, але отримано квитанцію про зупинення реєстрації даної податкової накладної.
Підставою для зупинення реєстрації вищезазначених податкових накладних у квитанціях зазначено наступне: «Обсяг постачання товару/послуги перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 «Критеріїв ризиковості здійснення операцій»». Запропоновано надати пояснення та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній.
Колегія суддів зазначає, що окремими положеннями Порядку №117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість, на підставі пункту 10 цього Порядку, зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України. 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 30 липня 2019 року у справі №320/6312/18 зазначив наступне: «…акти, які затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством. Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами, не є джерелом права відповідно до  статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України».
Отже, колегія суддів вважає, що зупинення реєстрації податкових накладних на підставі критеріїв ризиковості, встановлених листом ДФС України, порушує принцип правової визначеності та передбачуваності, а, відтак, є неправомірним.
Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У пункті 70 рішення від 20 жовтня 2011 року «Рисовський проти України» Європейський суд з прав людини (далі також - ЄСПЛ) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Крім того, ЄСПЛ звертає увагу на те, що на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.
Саме розуміння конкретного критерію, на підставі якого було зупинено реєстрацію податкової накладної, залежить послідовність надання платником податків пояснень, достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. У випадку неконкретизації переліку документів у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної, платник податків перебуває у стані правової невизначеності, що позбавляє його можливості надати контролюючому органу необхідний в розумінні суб`єкта владних повноважень пакет документів, а для контролюючого органу, відповідно, створюються передумови для можливого прояву негативної дискреції - прийняття рішення про відмову у реєстрації податкової накладної.
У квитанціях від 29 листопада 2019 року фіскальним органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не вказано у зазначених квитанціях конкретного переліку документів, які необхідно надати позивачу.
Крім того, у відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті «в» підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.
Згідно з пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу, відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України. Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.
Відповідно до п. 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:
- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;
- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;
- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Таким чином, колегія суддів наголошує, що рішення Комісії повинно містити чітку підставу для відмови в реєстрації податкової накладної та бути обґрунтованим.
Тобто, у будь-якому випадку, контролюючий орган повинен був в оскаржуваному рішенні чітко вказати які копії документів не було надано позивачем та які з наданих документів складені з порушенням законодавства та норми якого закону порушені при складанні документів.
Матеріали справи свідчать, що позивачем на підтвердження правомірності виписування податкових накладних та на підтвердження реальності здійснення господарських операцій з вказаними контрагентами надано копії усіх наявних первинних документів, розрахункових документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію цих податкових накладних.
З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що підставою для відмови у реєстрації податкових накладних стало ненадання позивачем документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію, колегія суддів вважає необґрунтованими.
Разом з тим, Комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято наступні рішення про відмову у реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: від 27 лютого 2020 року № 1753804/41023202, №1753803/41023202, № 1753802/41023202, № 1753801/41023202, № 1753805/41023202, № 1753806/41023202, 1753800/41023202.
Підставою для прийняття вищевказаних рішень стало: «Ненадання платником податку копій документів: первинних документів щодо постачання придбання товарів/послуг зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності і певних типових форм та галузевої специфіки, накладні, (документи, які не надано підкреслити)».
При цьому, форма вказаних рішень передбачає, що в разі відмови в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через ненадання платником податку копій документів, документи, які не надано (з тих, що визначені вказаною формою рішення), мають бути підкреслені.
Проте, в порушення наведених вимог законодавства, в оскаржуваних рішеннях не підкреслено документи, які, на думку контролюючого органу, позивачем не надано, що позбавляє позивача можливості надати такі документи.
Також, колегія суддів зазначає, що відповідач обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, не встановивши конкретно, які саме документи не подані і що вони мали б підтвердити або спростувати.
При цьому, колегія суддів зазначає, що можливість виконання платником податків обов`язку надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного переліку цих документів. Хоча перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН визначено пунктом 14 Порядку №117, конкретний перелік таких документів може залежати, зокрема, від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
Тобто, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, не означає, що платник податку повинен подати абсолютно всі, зазначені у ньому документи. Зміст цього переліку свідчить на користь того, що враховується специфіка певних господарських операцій. Даний перелік є загальним і повинен диференціюватися в залежності від того, яка господарська операція покладена в основу виникнення податкових зобов`язань з ПДВ, тобто, узгоджуватися з вимогами, як пункту 185.1 статті 185, так і пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України.
З огляду на зазначене, доводи апелянта про те, що підставою для відмови у реєстрації податкової накладної стало ненадання ТОВ «ЛЮКСОН КОМПАНІ» документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію є безпідставними.
На думку колегії суддів, здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок, як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу, оскільки, перевірка податкових накладних є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 20 серпня 2019 року у справі №2540//3009/18.
Щодо посилань апелянта, що будь-яка господарська операція має бути підтверджена належною та допустимою первинною документацією, колегія суддів зауважує, що суд не надає оцінку реальності їх здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом в даній справі, оскільки це питання повинно досліджуватись під час здійснення податкового контролю, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.
Натомість, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, відповідач не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правомірно визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС України в м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних про відмову у реєстрації податкових накладних від 27 лютого 2020 року № 1753804/41023202, №1753803/41023202, № 1753802/41023202, № 1753801/41023202, № 1753805/41023202, № 1753806/41023202, 1753800/41023202 та зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні № 111 від 29 липня 2019 року, № 104 від 27 липня 2019 року, № 103 від 27 липня 2019 року, № 102 від 27 липня 2019 року, № 96 від 27 липня 2019 року, № 76 від 22 липня 2019 року, № 56 від 22 липня 2019 року датою їх фактичного направлення для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Решта доводів та заперечень апелянта висновків суду першої інстанції не спростовують.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛЮКСОН КОМПАНІ» та наявність правових підстав для їх задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2  ст. 77 КАС України).
При цьому, доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ч. 3  ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у м. Києві залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 січня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                        Вівдиченко Т.Р.

 Судді                                                                                 Безименна Н.В.
     
                                                                                              Оксененко О.М.