ПОСТАНОВА 
Іменем України

23 березня 2021 року                                                         м. Кропивницький

справа № 404/3469/16-ц
провадження № 22-ц/4809/42/21 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
               
головуючого судді: Дуковського О.Л. 
суддів: Письменного О.А., Чельник О.І.
з участю секретаря: Демешко Л.В. 

Учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 , інтереси якої представляє адвокат Фомічов Костянтин Сергійович;
відповідач - ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Звіздун Анатолій Михайлович.
третя особа - Комунальний заклад «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги».
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року, у складі головуючого Іванової Н.Ю., у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про визнання заповіту нікчемним, -

В С Т А Н О В И В:

У червені 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Комунальний заклад «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» про визнання заповіту нікчемним. 
Просила визнати нікчемним заповіт ОСОБА_3 від 09 серпня 2013 року, як розпорядження на випадок смерті, складений та посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Бондар Оленою Олегівною та зареєстрований в журналі реєстрації заповітів за № 1 щодо спадкування ОСОБА_2 земельної ділянки.
Також просила вирішити питання про розподіл судових витрат.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є її батьком і який раптово помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 53 років, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 12 серпня 2013 року серії НОМЕР_1 .
Зазначала, що підтвердженням того, що вона є рідною донькою померлого є свідоцтвом про її народження, яке видане 05 березня 1983 року, серія НОМЕР_2 .
Після укладення шлюбу вона змінила прізвище на ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 21 грудня 2007 року, серія НОМЕР_3 .
Вказувала, що 24 вересня 2013 року звернулась до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 та подала заяву про прийняття спадщини за законом після смерті батька і лише 12 лютого 2014 року від державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 їй надійшла відповідь за вихідним номером 274/02-14-413/2013, з якої вбачається, що ОСОБА_3 було за життя складено заповіт, яким змінено порядок спадкування за законом.
Лише після отримання копії зазначеного заповіту позивачу стало відомо, що її батько в останні години свого життя, знаходячись в реанімаційному відділенні КЗ «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» нібито склав та підписав заповіт у присутності невідомих свідків, який був посвідчений заступником головного лікаря з медичної частини Комунального закладу «Кіровоградська лікарня швидкої медичної допомоги» - Бондар О.О.
Згідно із заповітом ОСОБА_3 , складеним та посвідченим заступником головного лікаря швидкої медичної допомоги» - Бондар О.О., про успадкування всіх прав та обов`язків, власності, яка належить померлому на момент складання заповіту та належатиме на день смерті на земельну ділянку, на яку матиме право за законом, заповів ОСОБА_2 .
Державним нотаріусом Ляшенко В.Є. Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1457/02-31 від 07 серпня 2014 року.
В постанові про відмову у вчиненні нотаріальних дій № 1457/02-31 від 07 серпня 2014 року зазначені порушення при складанні та посвідченні заповіту, а тому відповідно ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (недійсним).
У вказаній постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії визначено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5 (глава 10 розділу ІІ) регламентує порядок видачі свідоцтва про право на спадщину та передбачає надання необхідних для цього документів.
Посилається на те, що із тексту заповіту не зрозуміло яке саме спадкове майно заповідано.
Крім того, посвідчувальний напис на заповіті, разом з підписом особи, яка його посвідчила, містить підпис головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Скороход В.С., що діючим законодавством не передбачено.
Вважає, що відповідно до ч. 1 ст. 1257 ЦК України, заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, а тому є нікчемним (недійсним).
Вказувала, що на даний час існує спір між нею та ОСОБА_2 щодо оформлення спадщини в судах знаходиться декілька справ в яких ОСОБА_1 визнає заповіт недійсним.
Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року позовну заяву залишено без задоволення.
Не погоджуючись із вказаним рішенням суду позивач подала апеляційну скаргу , в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову у повному обсязі.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним та необгрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що суд безпідставно надав перевагу лише твердженням відповідача, не обґрунтувавши це належні доказами, натомість безпідставно відкинув та не врахував жодним чином належні допустимі докази в даній справі, зокрема показання свідків в справі № 390/2884/14-ц, які були свідками складання та посвідчення оскаржуваного заповіту…
Представником відповідача було подано відзив на дану апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення.
Посилається на те, що суд першої інстанції повно та всебічно, в межах позову та наданих доказів, дослідив обставини справи і ухвалив законне та обґрунтоване. 
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про залишення скарги без задоволення. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції послався на безпідставність та недоведеність позову. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно грунтувантися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Згідно ч. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.
Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у віці 53 років ОСОБА_3 , про що 12 серпня 2013 року складено відповідний актовий запис № 2069 (том 1, а.с.7). 
09 серпня 2013 року заступником головного лікаря з медичної частини Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ОСОБА_4 був посвідчений заповіт, який зареєстровано в журналі реєстрації заповітів за №1.
Відповідно до змісту вказаного заповіту, ОСОБА_3 , діючи добровільно і перебуваючи в здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, попередньо ознайомлений з приписами цивільного законодавства, в присутності двох свідків, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: «Усі права та обов`язки, власність, яка йому належить на момент складання цього заповіту та належатиме на день його смерті на земельну ділянку, на яку має право за законом, заповідає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт НОМЕР_4 , виданий 20 вересня 2000 року Кіровським РВ УМВС України в Кіровоградській області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ».
Вказано, що зміст статей 1241, 1307 Цивільного кодексу України йому заступником головного лікаря з медичної частини Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» роз`яснено. На його прохання цей заповіт записаний з його слів заступником головного лікаря з медичної частини Бондар Оленою Олегівною за допомогою комп`ютера, прочитаний вголос обраними ним свідком ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відповідає його дійсним намірам, підписаний ним власноручно, у присутності двох свідків.
Заповіт складений у двох примірниках, які мають однакову юридичну силу, один з яких надсилається на зберігання до Кіровоградського обласного нотаріального архіву, а другий видається йому, заповідачу.
Заповіт підписаний особисто ОСОБА_3 .
Також, у заповіті вказано, що свідком ОСОБА_5 та свідком ОСОБА_6 , текст цього заповіту прочитано у голос в присутності заповідача ОСОБА_3 , заступника головного лікаря з медичної частини Бондар Олени Олегівни.
07 вересня 2014 року до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 звернулась ОСОБА_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Державний нотаріус Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 Ляшенко В.Є. постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії №1457/02-31 від 07 серпня 2014 року відмовила ОСОБА_2 , жительки АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим Бондар О.О., заступником головного лікаря з медичної частини Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» 09 серпня 2013 року, зареєстрованого в журналі реєстрації заповітів за №1, після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на земельну ділянку, кадастровий номер 3522585400:02:000:0111, розташовану: Кіровоградська область, Кіровоградський район, Новоолександрівська сільська рада, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Підставою відмови у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом є те, що з тексту заповіту не зрозуміло чи заповідано все спадкове майно, чи тільки земельна ділянка, а якщо так, то яка саме. 
Крім цього посвідчувальний напис на заповіті, разом з підписом особи, яка його посвідчила, містить підпис головного лікаря Комунального закладу «Кіровоградська міська лікарня швидкої медичної допомоги» Скороход В.С., що діючим законодавством не передбачено (том 1, а.с.12).
24 вересня 2013 року до Кіровоградської міської державної нотаріальної контори №2 із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , звернулась ОСОБА_1 .
Встановлено, що ОСОБА_1 є рідною донькою померлого.
Відповідно до листа державного нотаріуса Кіровоградської міської державної нотаріальної контори № 2 за вих. №274/02-14-413/2013 від 12 лютого 2014 року, запропоновано позивачу ОСОБА_1 надати відомості, підтверджуючі непрацездатність за станом здоров`я, в протилежному випадку свідоцтво про право на спадщину на квартиру буде видане на ім`я спадкоємців за заповітом (том 1, а.с.14).
З матеріалів справи вбачається, що рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2014 року визнано за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку № НОМЕР_5 загальною площею 6,1179 га, кадастровий номер 3522585400:02:000:0111, розташовану на території Новоолександрівської сільської ради Кіровоградського району та області, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 /т.1, а.с.34-35/.
24.06.2015 Кіровоградським районним судом Кіровоградської області ухвалено рішення ,яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову до ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про визнання заповіту , який є предметом зазначеної справи , недійсним. 
Вказане рішення набрало законної сили.
Колегія суддів, звертає увагу на те, що підстави з яких позивач звернулася з позовом про визнання заповіту нікчемним тотожні з підставами її попереднього позову про не недійсність заповіту, яким дана юридична оцінка судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій.
За таких обставин суд першої інстанції правильно встановив, що форма посвідчення оспорюваного заповіту відповідає вимога ст.1248 ЦК України, а тому не має підстав для визнання його нікчемним у порядку ч. 1 ст.1257 ЦК України. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, а скарга без задоволення.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Кропивницький апеляційний суд,- 

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11 грудня 2019 року – залишити без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

20.04.2021 – складено постанову. 

Головуючий суддя:                                           О.Л. Дуковський 

Судді:                                                                         О.А. Письменний 

О.І.Чельник