ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
24 червня 2021 року           справа №200/3457/21 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді Компанієць І.Д. (суддя-доповідач),
суддів Гаврищук Т.Г., Гайдара А.В.,  
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі  № 200/3457/21 (головуючий І інстанції Христофоров А.Б. ) за позовом  Головного управління ДПС у Донецькій області  до  Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу ,- 

                                                      ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Козаченко В.В. про накладення штрафу від 11.03.2021 ВП 64364356 на суму 5100 грн.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ГУ ДПС у Донецькій області, з метою належного виконання своїх зобов`язань за виконавчим листом по справі 200/4330/20-а від 21.12.2020 року зверталось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та повідомляло про неможливість виконання зазначеного виконавчого листа у зв`язку з тим, що ГУ ДПС у Донецькій області не наділено правом реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та повноваження щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відносяться до виключної компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику і таким органом є Державна податкова служба України. З урахуванням наведеного, позивач вважає, що у нього немає достатніх підстав та повноважень для реєстрації податкових накладних від  01.02.2020 року № 1, від 02.02.2020 року № 2, від 03.02.2020 року № 3, від 08.02.2020 року № 4, від 09.02.2020 року № 5. Вважає постанову відповідача про накладення штрафу від 11 березня 2021 року ВП № 64364353 у розмірі 5 100,00 грн протиправною та такою що підлягає скасуванню.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року позов задоволено. 
Визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Козаченка В. В. від 11.03.2021 року ВП № 64364353 про накладення штрафу в розмірі 5 100,00 грн.
Не погодившись з судовим рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги. 
За виконавчим листом №200/4330/20-а від 21.12.2020 боржником є саме Головне управління ДПС у Донецькій області, рішення суду набрало законної сили та не скасовано. 
Станом на 11.03.2021 року рішення суду не виконано, документів, підтверджуючих виконання рішення суду до відділу примусового виконання рішень не надано. 
Враховуючи викладене, до боржника були застосовані заходи згідно ст.ст. 63,75 Закону України «Про виконавче провадження», а саме накладено штраф у розмірі 5100 грн. 
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи. 
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01.09.2020 року в справі № 200/4330/20-а визнано протиправними та скасовані рішення комісії Головного управління ДФС у Донецькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку-коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 12 березня 2020 року №№ 1484805/43076895, 1484806/43076895, 1484807/43076895, 1484808/43076895, 1484809/43076895. 
Зобов`язано Головне управління ДПС у Донецькій області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Фермерським господарством “Агро лідер 2020” податкові накладні від 01.02.2020 №1, від 02.02.2020 №2 датою направлення 11.02.2020, податкові накладні від 03.02.2020 №3, від 08.02.2020 №4, від 09.02.2020 №5 датою направлення 18.02.2020. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Донецькій області на користь Фермерського господарства “Агро лідер 2020” судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн. 00 коп. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 08 грудня 2020 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області  залишено без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 вересня 2020 року у справі № 200/4330/20-а  залишено без змін.
21 грудня 2020 року Донецьким окружним адміністративним судом видано виконавчий лист по справі № 200/4330/20-а щодо зобов`язання Головного управління ДПС у Донецькій області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних подані Фермерським господарством “Агро лідер 2020” податкові накладні від 01.02.2020 №1, від 02.02.2020 №2 датою направлення 11.02.2020, податкові накладні від 03.02.2020 №3, від 08.02.2020 №4, від 09.02.2020 №5 датою направлення 18.02.2020. 
04 лютого 2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 64364353 на підставі виконавчого листа по справі № 200/4330/20-а виданого 21.12.2020 року (а. с. 50-51). 
Листом від 19.02.2021 року вих. № 3470/5/05-99-18-03-11 ГУ ДПС у Донецької області повідомило старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо неможливості виконання рішення суду по справі № 200/4330/20-а (а. с. 52-53).
24.02.2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено вимогу щодо виконання рішення суду по справі № 200/4330/20-а  у десятиденний термін з дня отримання даної вимоги та надання документів, що підтверджують факт виконання даного рішення суду. (а. с. 54-55).
Листом від 03.03.2021 року вих. № 3470/5/05-99-18-03-114355/5/05-99-18-03-11 ГУ ДПС у Донецької області повторно повідомило старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про неможливість виконання рішення суду (а. с. 56-57).
11 березня 2021 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) винесено постанову про накладення штрафу на ГУ ДПС у Донецькій області за невиконання рішення суду у розмірі 5  100,00 грн. (а. с. 61-62).
Листом від 09.04.2021 року вих. № 7249/5/05-99-18-03-11 ГУ ДПС у Донецької області повідомило старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про неможливість виконання рішення суду (а. с. 78-80).
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що невиконання судового рішення у даному випадку з боку позивача відбулось з об`єктивних та поважних причин, що підтверджується наявними у справі доказами, в зв`язку з чим постанова відповідача про накладення штрафу від 11.03.2021 ВП 64364356 є протиправною та підлягає скасуванню. 
Оцінка суду. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Згідно з ч. 2, 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Частиною першою статті 255 КАС України визначено, що постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України.
За змістом частин першої, другої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до ст. 1 Закону №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України “Про виконавче провадження”  передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного в  статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За правилами п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України “Про виконавче провадження” підлягають  примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.
Правилами ч. 1 та п. 1 ч. 2  ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” окреслено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Пунктом 1 ч. 3  ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження” встановлено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (ч. 4 ст. 18 Закону України “Про виконавче провадження”).
Частинами 1-3 статті 63 Закону України “Про виконавче провадження” визначено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
Статтею 75 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений  виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Отже, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.
Вищевикладене свідчить, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Матеріали справи свідчать,  що позивач неодноразово зазначав відповідачу про неможливість виконання судового рішення, обґрунтовуючи це тим, що відповідно до вимог чинного законодавства, ГУ ДПС у Донецькій області не наділено правом реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних та повноваження щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних відносяться до виключної компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику і таким органом є Державна податкова служба України.
Суд апеляційної інстанції зауважує, що  чинне законодавство дійсно не надає територіальним органам ДПС повноважень щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної. Прийняття таких рішень є виключним повноваженням ДПС України.
Таким чином, суд вважає, що позивачем вчинені всі можливі заходи для виконання рішення суду. 
При цьому, накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути застосоване лише при умові, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість для його виконання.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що невиконання судового рішення у даному випадку з боку позивача відбулось з об`єктивних та поважних причин, що підтверджується наявними у справі доказами.
Отже, рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі № 200/4330/20-а не виконано позивачем з поважних причин, оскільки боржник не має реальної можливості для його виконання, що свідчить про протиправність постанови відповідача про накладення штрафу за невиконання судового рішення. 
З урахуванням викладеного, суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись статтями 23, 33, 271, 272, 287, 292, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-                    

                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішення Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків)  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі  № 200/3457/21 – залишити без задоволення. 
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі  № 200/3457/21 – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 24 червня 2021 року.
Касаційна скарга  на судове рішення подається протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення в порядку, визначеному ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено 24 червня 2021 року.

Головуючий суддя                                                                                І.Д. Компанієць

Судді                                                                                          Т.Г. Гаврищук

                                                                                                                  А.В. Гайдар