Справа № 991/2756/21
Провадження № 11-сс/991/306/21
Слідчий суддя: ОСОБА_1 

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2021 року місто Київ
Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду в складі колегії суддів:
головуючого судді – ОСОБА_2 ,
суддів – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання – ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року про повернення скарги на бездіяльність уповноваженої особи Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного рішення та встановлені судом обставини
ОСОБА_6 звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) із заявою про вчинення колишнім головою Віто-Поштовської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області та діючим секретарем Гатненської сільської ради Фастівського району Київської області ОСОБА_7 дій, які мають ознаки складу злочину, передбаченого статтею 364 Кримінального кодексу України (далі – КК України).
Враховуючи те, що відомості про зазначені в заяві дії до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі – ЄРДР) внесені не були,  ОСОБА_6  звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР. 
22 квітня 2021 року слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ухвалою повернув вказану скаргу суб`єкту звернення, оскільки дійшов висновку, що вона не підлягає розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.

Вимоги апеляційної скарги й узагальнені доводи особи, яка її подала
Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року, ОСОБА_6 28 квітня 2021 року подав до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу, в якій ставить вимогу про скасування оскаржуваної ухвали та постановлення нової ухвали про задоволення скарги в повному обсязі.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що ст. 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) імперативно зобов`язує слідчого, прокурора невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внести відповідні відомості до ЄРДР. Наведена норма закону є обов`язковою для виконання, а тому слідчий суддя повинен був розглянути та задовольнити його скаргу. Однак, слідчий суддя дійшов до протилежного та, на його думку, необґрунтованого і помилкового висновку про повернення скарги з огляду на її непідсудність Вищому антикорупційному суду. Вважає, що, оскільки він звернувся до НАБУ із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 364 КК України, яке в розумінні примітки до ст. 45 цього Кодексу віднесене до підсудності Вищого антикорупційного суду, то судовий контроль під час досудового розслідування повинен здійснюватися саме Вищим антикорупційним судом. Разом з тим зазначає, що слідчий суддя визначаючи підсудність помилково взяв до уваги лише одну умову, визначену п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, та не надав належної оцінки іншій, визначеній п. 2 ч. 5 цієї статті – стосовно розміру предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди. Проте наявність та/або відсутність вказаної умови неможливо визначити до початку досудового розслідування та внесення відповідних відомостей до ЄРДР. У свою чергу, звертає увагу, що законодавство не покладає на заявника обов`язок подавати відповідні докази на підтвердження підсудності та наявності умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Позиції учасників судового провадження
Учасники судового провадження в судове засідання не прибули, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги належним чином.
Поряд з тим, від ОСОБА_6 до суду надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності та/або його представника, за наявними в матеріалах справи доказами.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає проведенню розгляду. 

Мотиви суду
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали, які надійшли від слідчого судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить до таких висновків.
Частиною 1 статті 214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Відмова в прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається (ч. 4 ст. 214 КПК України).
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до НАБУ із заявою про те, що ОСОБА_7 , який на той час займав посаду голови Віто-Поштовської сільської ради, використав своє службове становище та створив штучні перешкоди в процесі оформлення ОСОБА_8 земельної ділянки площею 0,14 га в с. Віта-Поштова згідно графічних матеріалів, шляхом умисного невиконання рішення Київського окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року в справі № 320/5530/19, а також організував прийняття сільською радою рішення про передачу вказаної земельної ділянки у власність доньки наближеної до себе особи – ОСОБА_9 . Однак, уповноважена особа НАБУ зазначені в заяві відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесла.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований КПК України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування передбачено ст. 303 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, – слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави (ч. 1 ст. 306 цього Кодексу).
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, повертається якщо не підлягає розгляду у цьому суді.
Тобто, визначення підсудності кримінального провадження є важливою складовою забезпечення права особи на справедливий розгляд судом, встановленим законом.
Так, згідно з вимогами ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, передбачених в примітці ст. 45 КК України, ст. 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 цього Кодексу, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. У примітці ст. 45 КК України зазначено, що корупційними злочинами відповідно до цього Кодексу вважаються злочини, передбачені ст. 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також злочини, передбачені ст. 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368, 368-3, 369, 369-2, 369-3 цього Кодексу.
Згідно з ч. 5 ст. 216 КПК України, детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 КК України, якщо наявна хоча б одна з таких умов:
1) кримінальне правопорушення вчинено: (…)
депутатом Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутатом обласної ради, міської ради міст Києва та Севастополя, посадовою особою місцевого самоврядування, посаду якої віднесено до першої та другої категорій посад; (…)
2) розмір предмета кримінального правопорушення або завданої ним шкоди в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків);
3) кримінальне правопорушення, передбачене ст. 369, ч. 1 ст. 369-2 КК України, вчинено щодо службової особи, визначеної у ч. 4 ст. 18 цього Кодексу або в п. 1 цієї частини.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що скарга на невнесення відомостей до ЄРДР за заявою про вчинення злочину особою, яка обіймає чи обіймала посаду в органах місцевого самоврядування, яка не відносяться до першої та другої категорій посад не підсудна Вищому антикорупційному суду відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Крім того, колегія суддів зауважує на те, що хоча ОСОБА_6 в апеляційній скарзі посилається на наявність ознаки, передбаченої п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України – розміру предмета або завданої шкоди, яка в п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленої законом на час вчинення злочину (якщо злочин вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків), однак не зазначає обставини та дані на її підтвердження.
Разом з тим, умова, що міститься у п. 3 ч. 1 ст. 216 КПК України, відноситься до злочинів, передбачених ст. 369 та ч. 1 ст. 369-2 КК України, тому скарга не відповідає і цій умові.
Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що скарга подана ОСОБА_6 до Вищого антикорупційного суду не підлягає розгляду слідчим суддею цього суду в порядку здійснення судового контролю під час досудового розслідування та Вищий антикорупційний суд не є «судом, встановленим законом» для розгляду даної скарги. Така скарга має розглядатися слідчим суддею місцевого суду.
За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано та на підставі закону дійшов висновку про необхідність повернення ОСОБА_6 його скарги у зв`язку з відсутністю правових підстави для її розгляду слідчим суддею Вищого антикорупційного суду.
При цьому, колегія суду не вбачає в постановленні оскаржуваної ухвали слідчого судді порушень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що виявляється в обмеженні права заявника на доступ до суду, оскільки структурним елементом права на справедливий суд, є право на «суд, встановлений законом», тобто «належний» або компетентний суд. Положення практики Європейського суду з прав людини стосовно тлумачення цього елементу «права на справедливий суд» отримали розвиток у статті 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», за якою ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін або скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів доходить висновку, що рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді – без змін,
Керуючись ст. 309, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 22 квітня 2021 року – без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя         ОСОБА_2 

Судді         ОСОБА_3 

ОСОБА_4