П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/22681/17 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Яремчук К.О.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
13 квітня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці щодо відмови у здійсненні перерахунку розміру пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04 вересня 2017 року №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії з розрахунку 90% від суми середнього місячного заробітку;
- скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці від 18 вересня 2017 року №11876 щодо відмови у здійсненні перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04 вересня 2017 року №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії;
- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці здійснити перерахунок ОСОБА_1 розміру призначеної пенсії за вислугу років у зв`язку зі зміною оплати праці на підставі довідки прокуратури Вінницької області від 04.09.2017р. №18ф-297 про заробітну плату для нарахування пенсії відповідно до ст. 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в редакції, яка діяла на час призначення пенсії, з розрахунку 90% від суми місячного заробітку, починаючи з 08 квітня 2017 року, без обмеження суми пенсійної виплати.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 17 лютого 2020 року дану справу передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду.
Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1  про перегляд постанови  Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у справі №127/22681/17 за виключними обставинами, а постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у справі №127/22681/17 залишено в силі.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року скасувати, прийняти нове рішення про задоволення його заяви про перегляд постанови  Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року у справі №127/22681/17 за виключними обставинами, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак, порядок не було розроблено, відповідно і відсутній механізм його реалізації. Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення та установлено порядок виконання цього рішення.
Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України норма, яка передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, відновила чинність, що, на думку заявника, є підставою для перегляду постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким його позовні вимоги слід задовольнити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважив, що наявність Рішення Конституційного Суду України №1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі №3-14/2019 (402/19, 1737/19) не змінює правового регулювання спірних правовідносин та не доводить факту допущення судом помилки при вирішенні спору, крім того, на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття рішення судом першої інстанції положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII були чинними та підлягали застосуванню.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 02.03.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 16 березня 2011 року отримує пенсію за вислугою років, обчислену відповідно до вимог статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" в розмірі 90% середньомісячного заробітку.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року №1013 "Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів" затверджено нові схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури.
08 вересня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці з заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорсько-слідчим працівникам відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 року № 1013 "Про впорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів".
Листом Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці від 18 вересня 2017 року   ОСОБА_1 повідомлено про те, що відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону України від 02 березня 2015 року №213-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" із 01 червня 2015 року пенсії прокурорським працівникам не призначаються, а раніше призначені пенсії не перераховуються.
Не погоджуючись із зазначеною відмовою у здійсненні перерахунку пенсії, ОСОБА_1  звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою щодо оскарження дій та рішення пенсійного органу, яким йому відмовлено у перерахунку пенсії.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1  відмовлено.
Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції, з яким погодився і Сьомий апеляційний адміністративний суд, виходив з того, що на час звернення позивача до органів Пенсійного фонду України із заявою про перерахунок пенсії  положення статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" щодо порядку перерахунку пенсій втратили чинність, а відповідних умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури визначено не було, а тому у пенсійного органу не було правових підстав для здійснення такого перерахунку.
09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області із заявою про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами, в обґрунтування якої вказав, що Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, якими передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення та установлено порядок виконання цього рішення. Таким чином, після прийняття рішення Конституційним Судом України норма, яка передбачала, що призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, відновила чинність, що, на думку заявника, є підставою для перегляду постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами та ухвалення нового судового рішення, яким його позовні вимоги слід задовольнити.
Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами діяли в редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали визначатися Кабінетом Міністрів України, відтак, відсутні підстави вважати, що пенсійний орган діяв не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією або законами України. Не заперечуючи право позивача на перерахунок пенсії, вказане рішення Конституційного Суду України не може бути застосовано до правовідносин з приводу перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період до 13 грудня 2019 року.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Частиною 1 статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Статтею 86 Закону України від 14 жовтня 2014 року №1697-VII "Про прокуратуру" передбачено пенсійне забезпечення працівників прокуратури.
Законом України  "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII внесено зміни до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" та частину 18 викладено у такій редакції: "Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України".
15 липня 2015 року набув чинності Закон України "Про прокуратуру", відповідно до приписів Розділу ХІІ Прикінцевих положень якого визнано такими, що втратили чинність із набранням чинності цим Законом положення: Закон України "Про прокуратуру", крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46 2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів (їх дія поширюється на осіб, яким присвоєно класні чини до набрання чинності цим Законом), статті 55 щодо посвідчення працівника прокуратури, статті 2 у частині підстав звільнення з посади Генерального прокурора України, а також статті 13 щодо функціонування в системі органів прокуратури міських, районних, міжрайонних, районних у містах прокуратур, яка втрачає чинність з 15 грудня 2015 року.
Таким чином, станом на час звернення ОСОБА_1 до органу пенсійного фонду із заявою про перерахунок пенсії частини 13 та 18 статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" втратили чинність.
Відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" (чинної на час виникнення спірних відносин) умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Разом з цим, станом на час звернення позивача за перерахунком пенсії Кабінетом Міністрів України відповідний нормативно-правовий акт не було прийнято.
За змістом постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 січня 2019 року, оскільки чинним законодавством України скасовано право на перерахунок призначених пенсій прокурорів у зв`язку з підвищенням окладів з 01 січня 2015 року, а Кабінетом Міністрів України (відповідно до частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру") не визначено умови та порядок проведення такого перерахунку, тому жодних підстав для визнання протиправними дій (бездіяльності) управління Пенсійного фонду та проведення перерахунку призначеної пенсії не існує.
Відповідно до статті 362 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати заяву про перегляд судового рішення суду будь-якої інстанції, яке набрало законної сили, за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Рішенням Другого сенату Конституційного Суду України за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до резолютивної частини вказаного рішення Конституційного Суду України положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
Частиною 2 статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Статтею 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Конституційним Судом України в рішенні від 13 грудня 2019 року №7-р(II)/2019 вказано про втрату чинності положеннями Закону №1697-VII з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, та установлено наступний порядок виконання цього Рішення:
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення;
- частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: "20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки".
Отже, з 13 грудня 2019 року втратили чинність положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами, згідно із якими повноваження щодо визначення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури делеговано Кабінету Міністрів України.
Оскільки на час виникнення спірних правовідносин та на час прийняття постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року положення частини 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" зі змінами діяли в редакції, відповідно до якої умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури, які мали визначатися Кабінетом Міністрів України, відтак, відсутні підстави вважати, що пенсійний орган діяв не на підставі і не у спосіб, що визначений Конституцією або законами України.
При цьому, відповідно до частини 6 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України при перегляді судового рішення за виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.
З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що станом на день звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про перерахунок пенсії останній діяв відповідно до вимог чинного законодавства, адже на момент вчинення таких дій частина 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, яка передбачала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, була чинною. При цьому, суд не заперечує право позивача на перерахунок пенсії з огляду на вказане рішення Конституційного Суду України з 13 грудня 2019 року.
Таким чином, у даному випадку відсутні правові підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року за виключними обставинами, оскільки рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-р(ІІ)/2019 не вплинуло на правильність висновків суду під час ухвалення постанови, про перегляд якої просить заявник.
Аналогічні висновки висловлені Верховним Судом у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 19 лютого 2021 року у справі №808/1628/18.
Також апеляційний суд вважає доречним застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин пункту 1 частини 5 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України яким передбачено, що підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є, зокрема, встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.
Так, постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 06 листопада 2017 року,  не може вважатися такою, що може бути виконаною, адже вказаним судовим рішенням відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог. 
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 21 квітня 2020 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Мацький Є.М.    Сушко О.О.