УХВАЛА

23 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  902/36/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Губенко Н. М. - головуючий, Бакуліна С. В., Кролевець О. А., 

розглянувши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 

на рішення Господарського суду Вінницької області
від 22.09.2020,
на додаткове рішення Господарського суду Вінницької області
від 19.10.2020
у складі судді Колбасова Ф. Ф. та
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду 
у складі колегії суддів: Мельник О. В., Грязнов В. В., Розізнана І. В.
від 22.02.2021

за позовом ОСОБА_1 
до Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат", Приватного нотаріуса Лободи Сергія Леонідовича
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача:  ОСОБА_2  
про визнання недійсними рішень чергових Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" та скасування реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи",

ВСТАНОВИВ:

За результатом нового розгляду, рішенням Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020 у справі № 902/36/19 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" та Приватного нотаріуса Лободи Сергія Леонідовича про визнання недійсними рішень чергових Загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Барський птахокомбінат" та скасування реєстраційної дії "Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи; 11.05.2016 11471050016000013; Лобода Сергій Леонідович ; приватний нотаріус Лобода С. Л.; зміна повного найменування, зміна скороченого найменування; зміна місцезнаходження". Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 30 000,00 грн в суді першої інстанції, 15 535,21 грн в суді апеляційної інстанції та 10 685,23 грн у Верховному Суді.

Додатковим рішенням Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 у справі № 902/36/19 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 20 000,00 грн в суді першої інстанції після повернення справи на новий розгляд. Також з ОСОБА_1 стягнуто в дохід Державного бюджету України 11 526,00 грн судового збору за подання касаційної скарги.

Постановою від 22.02.2021 Північно-західний апеляційний господарський суд залишив без змін рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020 та додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 у справі № 902/36/19.

01 квітня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 902/36/19. 

Перевіривши матеріали касаційної скарги ОСОБА_1 , Судом встановлено, що вона підлягає залишенню без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 287 Господарського процесуального кодексу України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині 3 цієї статті.

Поряд з цим, за приписами частини 2 зазначеної статті підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини 1 цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

При цьому пунктом 5 частини 2 статті 290 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав). 

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини 2 статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Таким чином, з огляду на зміст наведених вимог процесуального закону, при касаційному оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, окрім посилання на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, касаційна скарга має містити: 
пункт 1) - формулювання застосованого судом апеляційної інстанції висновку щодо застосування норми права, з яким не погоджується скаржник, із зазначенням цієї норми права та змісту правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також посилання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких (подібних) правовідносинах, із зазначенням, в чому саме полягає невідповідність оскарженого судового рішення сформованій правозастосовчій практиці у подібних правовідносинах ; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із чіткою вказівкою на норму права (абзац, пункт, частина статті), а також зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та змістовного обґрунтування мотивів такого відступлення;  
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією змісту правовідносин, в яких цей висновок відсутній та обґрунтувати необхідність формування єдиної правозастосовчої практики щодо цієї норми для правильного вирішення справи. 

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що підставами касаційного оскарження рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020, додаткового рішення Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 та постанови Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 902/36/19 скаржниця вважає наявність випадків, передбачених пунктами 1 та 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України. 

При цьому, обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України,  скаржниця просить відступити від правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від  02.06.2020 у справі № 902/519/18, та викладає обґрунтування та мотиви необхідності відступлення від такого висновку. Водночас обґрунтовуючи підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, скаржниця наводить постанови Пленуму Верховного Суду України, Великої Палати Верховного Суду, Верховного Суду, проте не зазначає яку саме норму (норми) права застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених в цих постановах.

Згідно із частиною 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Відповідно до приписів частини 2 статті 174 Господарського процесуального кодексу України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 

З урахуванням необхідності уточнення підстави подання ОСОБА_1 касаційної скарги на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 902/36/19, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України, Суд дійшов висновку про залишення такої касаційної скарги без руху на підставі частини 2 статті 292 Господарського процесуального кодексу України із наданням скаржниці строку, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали, для уточнення яку саме норму (норми) права застосував суд апеляційної інстанції без урахування висновків, викладених в наведених скаржницею постановах.

У зв`язку із залишенням касаційної скарги ОСОБА_1 без руху, клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

На підставі викладеного та керуючись статтями 174, 234, 235, 287, 290, 292 Господарського процесуального кодексу України, Суд

У Х В А Л И В:

1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Господарського суду Вінницької області від 22.09.2020, додаткове рішення Господарського суду Вінницької області від 19.10.2020 та постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 22.02.2021 у справі № 902/36/19 залишити без руху.

2. Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, що не перевищує десять днів з дня вручення ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню.

Головуючий                                                                                       Н. М. Губенко

Судді                                                                                                   С. В. Бакуліна

                                                                                                           О. А. Кролевець