УХВАЛА

14 травня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/14040/2020
адміністративне провадження № К/9901/17258/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Уханенка С.А.,
суддів - Кашпур О.В., Шевцової Н.В.
перевірив касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Харківській області (далі - ГУ НП в Харківській області), в якому просив: визнати  протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 04 травня по 28 серпня 2020   року; зобов`язати ГУ НП в Харківській області виплатити на його користь середній заробіток у сумі 41815,68 грн за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18 грудня 2020 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати ОСОБА_1 середнього грошового забезпечення за час затримки розрахунку при звільненні з 04 травня по 28   серпня 2020   року. Зобов`язано ГУ НП в Харківській області виплатити позивачу середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за вказаний період. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року скасовано рішення суду першої інстанції, а позов залишено без розгляду.
Предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та строки звернення до суду з таким позовом.
08 травня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення ним норм процесуального права. Заявник просить переглянути і скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, в якості винятку, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
За змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України "Про запобігання корупції" займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
Відомостей про те, що позивач є службовою особою, яка займає відповідальне та особливо відповідальне становище відповідно до пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 50 Закону України "Про запобігання корупції" (яка була чинною на час  розгляду справи судом першої інстанції) суду касаційної інстанції не надано і у судових рішеннях така інформація відсутня.
Підстав, за яких судові рішення, постановлені у зазначеній справі можливо віднести до випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України судом касаційної інстанції не встановлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на підпункти "а" і "в" пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України зазначило, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес, оскільки питання застосування строків має важливе значення для позивача.
Верховний Суд відхиляє такі аргументи заявника, оскільки зміст оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що застосовуючи до спірних правовідносин положення частини п`ятої статті 122 КАС України, суд апеляційної інстанції застосував висновки Верховного Суду, висловлені у справах №№240/532/20 та 820/3313/17. ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтував в чому саме полягає фундаментальне значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, із зазначенням новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, а лише послався на попередні висновки Верховного Суду у такій категорії справ, що наразі не підлягають застосуванню, оскільки питання щодо застосування строків вже вирішене шляхом ухвалення відповідного рішення палатою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного  Суду у справі №240/532/20. 
Інші аргументи скарги зводяться до незгоди з висновком суду апеляційної інстанцій щодо застосування спеціального строку до спірних правовідносин, та неповного з`ясування обставин справи судом апеляційної інстанції.
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з пунктом 8 частини другої якої, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та, у визначених законом випадках, на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на відхилення Верховним Судом, зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, визначених частиною четвертою статті 328 КАС України, які заявник не зазначив,  у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1. У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 квітня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.
2. Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач:                                                                                 С.А. Уханенко
Судді:                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    Н.В. Шевцова