Справа № 127/5003/21
Провадження № 33/801/391/2021
Категорія: 155
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2021 року	Справа № 127/5003/21	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,
за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ковальова Вадима Олеговича,
розглянув його апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив:

       Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521280 від 17 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 17 лютого 2021 року о 20:40 год. в м. Вінниця по вул. Миколи Оводова, 62А у м. Вінниці, керував автомобоілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в КНП «Соціотерапія» в присутності лікаря нарколога. Результат огляду позитивний 1.81 проміле. Висновок лікаря № 0574. Водія відсторонено від керування автомобілем. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п 2.9 «А» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 454 грн. в дохід держави.
       Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що виразилась у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, цілком доведена. Огляд на стан сп`яніння у проводився у встановленому законом порядку, зафіксований відповідними належними доказами, які узгоджуються між собою.
       Не погоджуючись з таким судовим рішенням, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Ковальов В.О. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просив оскаржувану постанову скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Апеляційна скарга мотивована тим, що на його думку працівниками поліції не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Також вказує, що коли працівники поліції підійшли до нього автомобіль знаходився у несправному стані затиснений між двома стінками при виїзді з приватного двору.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення, докази, які містяться в матеріалах справи на предмет їх належності, достатності та допустимості, за результатами чого дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.9а Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
При апеляційному розгляді встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 521280 від 17 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 17 лютого 2021 року о 20:40 год. в м. Вінниця по вул. Миколи Оводова, 62А у м. Вінниці, керував автомобоілем ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в КНП «Соціотерапія» в присутності лікаря нарколога. Результат огляду позитивний 1.81 проміле. Висновок лікаря № 0574. Водія відсторонено від керування автомобілем.
Даний протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить виклад суті вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.
За змістом частин 3, 4 ст. 256 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, крім іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а згідно ч. 2 цієї статті обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписав його. Будь-яких зауважень щодо його змісту чи клопотань останній не заявляв. Права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП йому були роз`яснені, що зафіксовано на технічному записі з нагрудної камери працівника поліції, зокрема на відеозаписі № 20210218085504001806 в 21:45 год, та спростовує доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ковальова Вадима Олеговича про не роз`яснення таких.
За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Як передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Згідно вимог ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Відповідно до ч. 2, ч. 3, ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. 
Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року.
Так згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п.7 Інструкції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.
Отже, у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду водію надано право пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Вказаним правом ОСОБА_1 скористався, підписавши протокол про адміністративне правопорушення та відмовившись від підпису висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №0574 від 17 лютого 2021 року, будь-яких зауважень щодо їх змісту до них не вказав.
Жодного доказу, який би піддавав сумніву достовірність складення протоколу стосовно ОСОБА_1 та підпису в ньому, справжність показань стану сп`яніння зазначених у висновку не надано.
Поряд з цим, як вбачається з матеріалів справи, а саме з рапорта інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Римара В. від 18 лютого 2021 року, під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер-102» спільно із старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 по вул. Миколи Оводова, 62А, у м. Вінниці за порушення ПДР було зупинено автомобіль ВАЗ 21011 д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . В ході спілкування у останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода та тремтіння пальців рук. Водій згідно встановленого законом порядку пройшов освідування у лікаря-нарколога у КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР». Результат позитивний 1,81 % (а.с. 3).
Так, згідно вказаного висновку медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 0574 від 17 лютого 2021 року, встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Результат Алкотест 6820 – 1,67% та Алкотест 6820 – 1,81%. Вказаний висновок містить підписи лікаря ОСОБА_3 та поліцейського ОСОБА_4 ОСОБА_1 відмовився від його підпису, будь яких пояснень та зауважень не вказав.
Таким чином, суд приймає до уваги пояснення викладені у рапорті інспектора взводу №2 роти №1 батальйону УПП у Вінницькій області ДПП старшого лейтенанта поліції Римара В. від 18 лютого 2021 року, висновок медичного огляду № 0574 від 17 лютого 2021 року та відхиляє доводи апеляційної скарги щодо не відповідності вказаних в протоколі відомостей дійсним обставинам справи, оскільки у суду не виникає сумнівів, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, спростовуються наявними в матеріалах справи технічними записами з нагрудної камери поліцейського, зокрема на відеозаписі № 20210218085108002553 ОСОБА_1 вказує: «не хотів я нікуди їхати туда дальше» та на відеозаписі № 20210218090241001827 ОСОБА_1 на запитання працівника поліції «Керував із страховим полісом чи ні?», останній відповів: «Так».
Покликання захисника в апеляційній скарзі на те, що працівники поліції тільки о 20:51 год. під`їхали до подвір`я будинку по АДРЕСА_1 та побачили ОСОБА_1 біля несправного автомобіля не заслуговують на увагу, оскільки з технічного запису нагрудної камери поліцейського № 20210218085735001817 вбачається, що о 20:48 год. працівники поліції вже спілкуються із ОСОБА_1 та встановлюють його особисті дані.
Відтак, доводи скаржника про те, що в матеріалах справи відсутній технічний запис на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 автомобілем та його зупинку працівниками поліції, на правильність висновків суду не впливають, оскільки у суду відсутні підстави сумніватися в тому, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини мали місце, факт скоєння правопорушення ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, які не спростовані скаржником.
Крім того, судом попередньої інстанції вірно критично оцінено пояснення ОСОБА_1 та пояснення свідка ОСОБА_5 , щодо версії подій, а саме те, що автомобілем керував ОСОБА_5 , оскільки з відеозапису, який був досліджений судом вбачається, що ОСОБА_1 зазначав про те, що він 17 лютого 2021 побився із своїм сусідом ОСОБА_5 у дворі будинку, де і стояв автомобіль. Так, з вказаного відеозапису та пояснень ОСОБА_1 , які наявні на відеозаписі вбачається, що саме свідок ОСОБА_5 забирав у ОСОБА_1 ключі від автомобіля, оскільки останній був у стані алкогольного сп`яніння та намагався сісти за кермо. Вказані пояснення зазначені на відеозаписі, ОСОБА_1 надавав під час проведення його медичного огляду і вони в сукупності із дослідженими доказами спростовують його версію щодо розвитку подій.
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові, є обґрунтованими, належним чином вмотивованими та повністю відповідають фактичним обставинам справи.
Поряд з цим, в рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати транспортним засобом, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Інші доводи апеляційної скарги носять формальний характер та на увагу не заслуговують.
При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.
Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.
З огляду на викладене, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд першої інстанції з яким погоджується суд апеляційної інстанції, дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Ковальова Вадима Олеговича залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 квітня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                О.Ю. Береговий