ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД

Справа № 991/2850/21
Провадження № 1-кс/991/2899/21

У Х В А Л А
28 квітня 2021 року	місто Київ	

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , 
здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду судовий розгляд скарги адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 21.12.2020, 

в с т а н о в и в

26.04.2021 до Вищого антикорупційного суду надійшла скарга адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 21.12.2020.
Ухвалою слідчого судді від 26.04.2021 відкрито провадження за вказаною скаргою. 
Зі змісту скарги вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 4201610350000102 від 01.04.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 2 ст. 3692 КК України.
Адвокат ОСОБА_4 зазначає, що 21.12.2020 в межах зазначеного кримінального провадження ОСОБА_5 було вручено повідомлення про підозру, згідно якого останній підозрюється в одержанні неправомірної вигоди у розмірі 950 000 грн для себе за впив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме генеральним директором Державної компанії з експорту та імпорту продукції і послуг військового та спеціального призначення «Укрспецекспорт» ОСОБА_6 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України. 
Заявник вважає, що вищевказане повідомлення про підозру підлягає скасуванню, оскільки воно складене та вручене неуповноваженою на те особою. 
Адвокат звертає увагу на те, що положення ч. 5 ст. 216 КПК України містять три пункти, які визначають, за якими критеріями справи відносяться до НАБУ та шістдесят фактичних суб`єктів. За твердженням захисника, з огляду на положення ст. ст. 276 – 278 КПК України, у повідомленні про підозру повинно бути зазначено, який з трьох пунктів та шістдесяти суб`єктів, передбачених ч. 5 ст. 216 КПК України, відноситься саме до ОСОБА_5 . 
У зв`язку з цим, адвокат ОСОБА_4 звернувся до Вищого антикорупційного суду зі скаргою, в якій прохає скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 21.12.2020.
Захисник ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , будучи повідомленими про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не прибули. Останній причин неявки не повідомив. 
Захисник ОСОБА_4 теж до суду не з`явився, проте до початку досудового засідання, 28.04.2021, направив клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку із його зайнятістю в іншому судовому засіданні. 
Вирішуючи питання щодо поважності причин неявки до суду захисника ОСОБА_4 , слідчий суддя звертає увагу та не, що останній не надав належних доказів на підтвердження своєї зайнятості в іншому судовому засіданні. 
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_5 та його захисник не прибули до суду без поважних причин, а тому вважає за можливе провести судове засідання у їх відсутність. 
Прокурор Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі – САП) ОСОБА_7 , будучи належно повідомленим про час і місце розгляду справи, до залу суду не прибув. Втім, до початку судового розгляду направив клопотання, в якому прохає розглядати скаргу за відсутності прокурорів групи прокурорів. Крім того, у своєму клопотанні прокурор зазначив, що 26.04.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, направлено до Вищого антикорупційного суду для розгляду по суті. Враховуючи викладене, прокурор прохає слідчого суддю відмовити у задоволенні скарги захисника ОСОБА_4 .
Детектив НАБУ ОСОБА_3 заперечував проти задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 в повному обсязі та пояснив, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 21.12.2020 вручене в межах кримінального провадження № 4201610350000102 від 01.04.2016. В подальшому постановою прокурора САП ОСОБА_7 від 24.12.2020 з матеріалів зазначеного кримінального провадження в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування за фактом вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України. Виділені матеріали зареєстровано в ЄРДР за № 52020000000000770. 
Крім того, детектив зазначив, що 26.04.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52020000000000770 був направлений до суду та ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.04.2021 призначено підготовче судове засідання. 
Заслухавши детектива, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження за скаргою підлягає закриттю з наступних підстав.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру у вчиненні злочину підозрюваним, його захисником чи законним представником після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.
Як вбачається з матеріалів клопотання, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 4201610350000102 від 01.04.2016 за ознаками злочинів, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 191, ч. ч. 1, 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366, ч. ч. 1, 2 ст. 3692 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 21.12.2020 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України. 
Постановою прокурора САП ОСОБА_7 від 24.12.2020 з матеріалів кримінального провадження № 4201610350000102 в окреме провадження виділені матеріали досудового розслідування за вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України. Виділені матеріали зареєстровано в ЄРДР за № 52020000000000770. 
Відповідно до листа прокурора СПА ОСОБА_8 № 16 – 26397 – 20 від 26.04.2021 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52020000000000770 від 24.12.2020 за обвинуваченням  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, надійшов до Вищого антикорупційного суду 26.04.2021, що підтверджується відбитком реєстраційного штампа суду. 
Ухвалою Вищого антикорупційного суду від 26.04.2021 у згаданому кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.
Як вбачається з матеріалів скарги, адвокатом ОСОБА_4 подано скаргу в порядку ст. 303 КПК України. 
Зазначена норма передбачає можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування. Тобто, слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд скарг в порядку ст. 303 КПК України, виключно під час досудового розслідування.
Досудове розслідування – стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності ( п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України).
В ході судового розгляду встановлено, що 26.04.2021 прокурором САП направлено до Вищого антикорупційного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 52020000000000770 від 24.12.2020 за обвинуваченням  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 3692 КК України, для розгляду по суті.
Тобто, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України, стадія досудового розслідування вказаного кримінального провадження закінчена. 
Оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000770 від 24.12.2020 закінчено, у слідчого судді відсутні повноваження розглядати відповідну скаргу в порядку ст. 303 КПК України. 
З огляду на викладене, доходжу до висновку про неможливість продовження розгляду згаданої скарги.
Вирішуючи питання щодо подальшого судового розгляду, звертаю увагу на таке.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України повідомлення про підозру у вчиненні злочину може бути оскаржено звернення до суду із обвинувальним актом.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
Частиною другою згаданої статті передбачено, що скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.
Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України після відкриття провадження за скаргою та за результатами її розгляду слідчий суддя може постановити ухвалу про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 11) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.
Аналіз наведених вище правових положень дає підстави дійти висновку, що рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою може бути ухвалене лише на стадії вирішення питання про відкриття провадження, а рішення, передбачені ч. 2 ст. 307 КПК України, - за наслідками розгляду скарги по суті. Разом із цим, якщо після відкриття провадження буде встановлено, що воно відкрито за скаргою, поданою після закінчення досудового розслідування, тобто на рішення, дії або бездіяльність, які не є предметом розгляду відповідно до ст. 303 КПК України, вважаю за необхідне постановити ухвалу про закриття відповідного провадження. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, що міститься у постанові від 19.02.2019 у справі № 569/17036/18 (провадження № 51-598кмо19).
З огляду на викладене та враховуючи, що ухвалою від 26.04.2021 відкрито провадження за скаргою на повідомлення про підозру, яке після звернення до суду з обвинувальним актом не підлягає оскарженню, вважаю, що відповідне провадження має бути закрито.
У даному випадку правові наслідки закриття провадження є фактично однаковими із наслідками рішення про відмову у відкритті провадження або повернення скарги, оскільки ця скарга не була розглянута по суті. Тому, з урахуванням положень ч. 6 ст. 304 КПК України, ця ухвала про закриття провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в :

Провадження за скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на повідомлення про підозру від 21.12.2020 - закрити. 
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя                                                         ОСОБА_1