ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2021 р.	Справа № 480/4034/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Макаренко Я.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Калиновського В.А. ,
за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.
відповідача ОСОБА_1 

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 22.06.20 року по справі № 480/4034/19
          за позовом         Державної архітектурно-будівельної інспекції України  
          до          ОСОБА_1      треті особи           ОСОБА_2 ,         Кияницька сільська рада 
          про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України (далі – позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі відповідач),  треті особи - ОСОБА_2 , Кияницька сільська рада, в якому просив суд зобов`язати відповідача знести самочинне будівництво, а саме добудову до квартири АДРЕСА_1 .
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року вказаний адміністративний позов задоволено.
Зобов`язано ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) знести самочинне будівництво, а саме добудову до квартири АДРЕСА_1 .   
Відповідач, не погодившись із вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 року у справі № 480/4034/19 та закрити провадження у справі.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач зазначає, що жодного доказу щодо завдання проведеною ним добудовою до квартири у багатоквартирному житловому будинку шкоди третім особам Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області не надано.  Більш того, добудова направлена на поліпшення житлових умов його сім`ї, оскільки в квартирі мешкають три покоління. Одноповерховий багатоквартирний жилий будинок побудований так, що кожен власник квартири має окремий вихід на вулицю, прибудова побудована на місці раніше існуючої прибудови та архітектурно кожна квартира автономна.
Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції  залишити без змін.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача перевіривши рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 29.12.2014р. на адресу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області надійшло звернення гр. ОСОБА_2 за вх. № 7/18-ЗГ-78 щодо перевірки законності будівництва за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.10).
З метою встановлення фактичних обставин справи та всебічного розгляду даного звернення на підставі направлення від 02.02.2015р. № 94 Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з будівництва добудови до кв. АДРЕСА_1 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, ч.1 ст.36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та ч.3 ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність (т. 1 а.с.12-16). 
Вимогами припису від 14.02.2015 № 94, виданого гр. ОСОБА_1 , було передбачено: усунути порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом приведення зазначених порушень у відповідність до чинного законодавства з терміном виконання до 01.05.2015 (т. 1 а.с.23).
26.05.2015р. перевіркою виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності,          будівельних норм, державних стандартів і правил № 94 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що замовник будівництва не виконав вимоги припису в частині приведення у відповідність до вимог чинного законодавства самочинно побудованої добудови, чим порушив абз. 3 п.14 Порядку № 553, а саме: суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. 
За результатами  позапланової перевірки  26.05.2015р.  посадовою особою  Управління складено акт перевірки № 287, протокол про адміністративне правопорушення № 287 та видано припис №287 про усунення порушення з терміном виконання до 15.03.2016 та притягнуто замовника будівництва гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн., який сплачено в повному обсязі (т. 1 а.с.29-30,34-35,39-40).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем здійснено самочинне будівництво, а також з того, що відповідачем не оскаржувались вимоги приписів від 14.02.2015 № 94 та від 02.05.2015р. №287 та не вживалися заходи з метою усунення зазначених у приписах порушень.
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Так, відповідно до частини другої  статті 19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ст. 41 Закону України “Про регулюванні містобудівної діяльності”  державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема перевірка виконання приписів, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.
Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; б) зупинення підготовчих та будівельних робіт. Посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право також проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, державних стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації.
Аналогічні повноваження органів державного архітектурно-будівельного контролю зазначені й у пункті 11 “Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю”, затвердженого  постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553, відповідно до якого посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю мають право, зокрема, складати протоколи про вчинення правопорушень та акти перевірок, і накладати штрафи у межах повноважень, передбачених законом; видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.
Відповідно до ч.1 ст.  9 Закону України “Про архітектурну діяльність”  будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному  Законом України “Про регулюванні містобудівної діяльності”.
Згідно ч.1 ст. 34 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”  замовник має право виконувати будівельні роботи після, зокрема, подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, які не потребують реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт або отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч.1 ст. 37 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності”  право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням або зареєстрованою декларацією про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що належать до IV і V категорій складності, підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Статтею 38 Закону України   "Про регулювання містобудівної діяльності"  унормовано порядок вирішення питань, пов`язаних із знесенням самочинно збудованих об`єктів.
За правилами частин першої статті 38 Закону України   "Про регулювання містобудівної діяльності"  у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Отже, положення частини першої статті 38 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"  встановлює перелік юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у органу державного архітектурно-будівельного контролю повноваження на пред`явлення позову про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсації витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії: 1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; 2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою; 3) внесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності; 4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.
Отже, лише внаслідок невиконання вимог, встановлених у приписі орган ДАБК звертається до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта, в той же час, таке знесення відбувається за умови, що перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою.
Таким чином, колегія суддів зазначає, що суду повинні бути надані докази того, що будівельні роботи, виконані відповідачем, суперечать суспільним інтересам або порушують права інших осіб, істотно порушують будівельні норми, а також докази неможливості перебудови такого об`єкту з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб чи істотного порушення будівельних норм, а також докази добровільного невиконання вимог, встановлених у приписі. 
Відповідно до частин 1, 4, 7 статті 376 Цивільного кодексу України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Правовий порядок знесення будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майно залежить від підстав, за якими його віднесено до об`єкта самочинного будівництва.
За змістом частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову можливе лише у разі: (1) істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, (2) істотного порушення будівельних норм і правил.
У цих випадках з позовом про зобов`язання особи до проведення перебудови може звернутися відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування. Таке рішення суд може ухвалити і за позовом про знесення самочинного будівництва, якщо за наслідками розгляду справи дійде висновку, що можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва не втрачено і відповідач згоден виконати перебудову. У разі невиконання особою судового рішення про здійснення перебудови, суд може постановити рішення про знесення самочинного будівництва.
У випадках, коли до суду з позовом про знесення самочинного будівництва звертається орган державного архітектурно-будівельного контролю, належить керуватися частиною першою статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року  № 3038-VI, за якою у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
Можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва перевіряється на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів. Невиконання припису без поважних причин може свідчити про неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
В інших випадках самочинного будівництва, зокрема, (1) якщо нерухоме майно збудоване або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або (2) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи (3) належно затвердженого проекту, стаття 376 Цивільного кодексу України не ставить можливість знесення об`єкта самочинного будівництва в залежність від можливостей його перебудови.
Натомість правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина 4 статті 376 ЦК України).
Вказаний висновок відповідає висновкам Верховного Суду, викладеним у постанові від 29.01.2020 року  у справі № 822/2149/18.
З встановлених обставин цієї справи слідує, що Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області проведено позапланову перевірку, під час якої встановлено, що ОСОБА_1 виконано будівельні роботи з будівництва добудови до кв. АДРЕСА_1 без зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт та проектної документації розробленої і затвердженої у встановленому законодавством порядку, чим порушено п. 2 ч. 1 ст. 34, ч.1 ст.36 Закону України “Про регулювання містобудівної діяльності” та ч.3 ст. 9 Закону України “Про архітектурну діяльність у зв`язку з чим видано припис від 14.02.2015 № 94 (т. 1 а.с.12-16). Вимогами припису від 14.02.2015 № 94, виданого гр. ОСОБА_1 , було передбачено: усунути порушення вимог містобудівного законодавства, будівельних норм і правил шляхом приведення зазначених порушень у відповідність до чинного законодавства з терміном виконання до 01.05.2015 (т. 1 а.с.23).
26.05.2015р. перевіркою виконання вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності,          будівельних норм, державних стандартів і правил № 94 за адресою: АДРЕСА_1 було встановлено, що замовник будівництва не виконав вимоги припису в частині приведення у відповідність до вимог чинного законодавства самочинно побудованої добудови, чим порушив абз. 3 п.14 Порядку № 553, а саме: суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, зобов`язаний виконувати вимоги органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо усунення виявлених порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності. 
За результатами  позапланової перевірки  26.05.2015р.  посадовою особою  Управління складено акт перевірки № 287, протокол про адміністративне правопорушення № 287 та видано припис №287 про усунення порушення з терміном виконання до 15.03.2016 та притягнуто замовника будівництва гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 188-42 КУпАП та накладено штраф у сумі 5100 грн., який сплачено в повному обсязі (т. 1 а.с.29-30,34-35,39-40).
Підставою для звернення позивача до суду з позовом про знесення самочинного будівництва, а саме добудову до квартири АДРЕСА_1 було невиконання відповідачем приписів від 14.02.2015 № 94, від 26.05.2015 № 287 у термін наданий Інспекцією.
Між тим, у приписах від 14.02.2015 № 94, від 26.05.2015 № 287 відсутні висновки Інспекції з відповідним обґрунтуванням щодо проведення перебудови спірної добудови до квартири з метою усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб або висновки з приводу неможливості її проведення.
Не наведено таких даних й в актах перевірки № 94 від 14.02.2015 р., від 26.05.2015 № 287 які наявний у матеріалах цієї адміністративної справи.
Доказів, що позивачем перевірялася можливість перебудови і усунення наслідків самочинного будівництва на стадії виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів суду не надано.
Також, приписи від 14.02.2015 № 94, від 26.05.2015 № 287  містять вимоги щодо усунення порушень вимог чинного законодавства, при цьому у вказаних приписах  не зазначено чіткого опису вимог Інспекції до відповідача, чіткого опису дій щодо усунення порушень та приведення прибудинкової території у відповідність до вимог чинного закнодавства, які він повинен виконати на усунення порушень зазначених в акті перевірки №94 від 14.02.2015 р.
При цьому, колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що на виконання вимог вищевказаних приписів відповідач звертався до Кияницької сільської ради із зверненнями від 25.03.2015, від 25.05.2016 відповідно до яких просив розглянути питання надання йому у власність земельної ділянки на якій ним здійснено добудову до квартири з метою оформлення технічної документації (т. 1 а.с. 31,33).
Листом Кияницької сільської ради від 14.04.2015 № 02-14/200 відповідачу повідомлено, що у разі приватизації громадянами багатоквартирного жилого будинку відповідна земельна ділянка може передаватися безоплатно у власність або надаватися у користування об`єднанню власників, а не окремим громадянам, які проживають у цьому будинку і є власниками окремих квартир (т. 1 а.с.55).
Отже, позивачем не доведено неможливість перебудови або небажання особи, яка здійснила самочинне будівництво, усувати його наслідки.
Щодо позиції власника земельної ділянки на якій знаходиться спірне самочинне будівництво, а також дотримання прав інших осіб, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_3 є одноповерховим, складається з 6 житлових квартир. Прибудинкова територія, на якій здійснено відповідачем самочинне будівництво знаходиться у власності територіальної громади селищної ради с. Кияниця.
Так, в матеріалах справи відсутні заперечення Кияницької сільської ради щодо самочинного будівництва відповідача.
Колегія суддів зазначає, що на даний час Кияницька сільська рада перебуває у стані реорганізації, що підтверджується рішенням  І сесії  VIII скликання Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області від 02.12.2020 року.
Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань сільський голова Юнаківської сільської ради Сіма Олена Олександрівна є одночасно керівником (головою ліквідації комісії з реорганізації) Кияницької сільської ради.
При цьому, згідно листа керівника Кияницької сільської ради Сіми О.О., яка є одночасно сільським головою Юнаківської сільської ради від 19.01.2021 № 47, рада не заперечує щодо самочинного будівництва відповідача та просить задовольнити його апеляційну скаргу (т. 1 а.с.196).
Щодо дотримання прав інших осіб, колегія суддів зазначає наступне.
Колегією суддів встановлено, що проведення позапланової перевірки Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області було здійснено на підставі звернення гр. ОСОБА_2 за вх. № 7/18-ЗГ-78 щодо перевірки законності будівництва за адресою АДРЕСА_2 . (а.с.10).
Так, в матеріалах справи наявний акт постійної депутатської комісії з питань соціального та економічного розвитку, планування, бюджету та фінансів, управління комунальною власністю, регулювання земельних відносин та питань агропромислового розвитку від 27.12.2018 року, відповідно до якого комісією встановлено, що добудова до квартири ОСОБА_1 жодним чином не перешкоджає ОСОБА_2 вільно володіти та розпоряджатися своїм майном, не створює перешкод вільного доступу до майна, не закриває вікна квартири ОСОБА_2 .
Згідно наданих до суду апеляційної інстанції пояснень ОСОБА_2 від 15.03.2021 року ОСОБА_1 звів самовільну забудову притул до її вікна без дотримання санітарних норм, відстаней та правил добросусідства на прибудинковій території. Також зазначає, що відповідач вивів злив дощової води від своєї забудови під її вікна, що призводить до руйнування фундаменту будинку, суттєво загородив вид з вікна та освітлення кімнати у денний час, витяжна труба дає сморід в кімнату (т. 2 а.с.36).
Разом з тим, в актах перевірки від 14.02.2015 № 94, від 26.05.2015 № 287 та приписах від 14.02.2015 № 94, від 26.05.2015 № 287 Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області факт порушення ОСОБА_1 прав інших осіб не встановлено.
На письмовий запит колегії суддів щодо наявності порушеного права інших осіб добудовою ОСОБА_1 позивачем повідомлено, що під час здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю не передбачено необхідність встановлення наявності порушеного права інших осіб.
Таким чином, позивачем не доведено наявність умов, передбачених статтею 38 Закону України   "Про регулювання містобудівної діяльності" для прийняття рішення про знесення спірної добудови до квартири.
Колегія суддів звертає увагу на те, що знесення самочинного будівництва є крайньою мірою, яка передбачена законом, і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом в постановах від 06 березня 2019 року по справі №814/2645/15 (провадження №К/9901/12518/18), по справі №810/5680/15 (провадження №К/9901/14299/18).          
          Отже, застосування до відповідача зобов`язання щодо знесення самочинно збудованого об`єкта є передчасним та не співмірним заходом, оскільки позивачем не використано всі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення винної особи до відповідальності.
          За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про знесення самочинного будівництва, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що усунення порушень містобудівного законодавства можливо виключно шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва або доказів неможливості реконструювати його відповідним чином, тому вимоги про знесення є передчасними.
Також, необхідно зауважити, що заявлена Інспекцією вимога спрямована на припинення фізичного існування речі матеріального світу – частини будинку, тобто його знищення.
За умови недоведеності Інспекцією виникнення реальної загрози від об`єкту будівництва правам та інтересам інших осіб, Державі або суспільства у цілому заявлена вимога не забезпечує дотримання  балансу.
Отже, враховуючи, що приписи № 94 від 14.02.2015 р., від 26.05.2015 № 287  не містять чіткого опису дій, які відповідач мав виконати у строк наданий Інспекцією та у відповідності до частини 4 статті 376 ЦК України у власника земельної ділянки відсутні заперечення проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці та не доведеність Державною архітектурно-будівельною інспекцією України порушення прав інших осіб, колегія суддів дійшла висновку, що позивачем не доведено наявність підстав для знесення спірної добудови до квартири.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім  випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Проте, позивачем не доведено обставини на яких ґрунтуються його позовні вимоги щодо знесення об`єкту будівництва.
Таким чином, з огляду на встановлені обставини, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача знести самочинно збудовану добудову до квартири.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Згідно п. 4 ч. 1 ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 та прийняття постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 11.06.2020 по справі №480/4034/19  скасувати.
Прийняти постанову, якою у задоволенні позову Державної архітектурно-будівельної інспекції України до    ОСОБА_1  треті особи ОСОБА_2 ,  Кияницька сільська рада про зобов`язання вчинити дії відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Я.М. Макаренко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.О. Кононенко    В.А. Калиновський   	
Повний текст постанови складено  21.05.2021 року