Ухвала
Іменем України 
10 червня 2021 року
м. Київ
справа № 991/2909/21
провадження № 51- 2836 впс 21 
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                              ОСОБА_1 ,
суддів                                                                           ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю:
секретаря судового засідання                            ОСОБА_4 ,
прокурора                                                                 ОСОБА_5 ,
захисників                                                                ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинуваченого                                                      ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 52020000000000770 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 Кримінального кодексу України (далі – КК України), із Солом`янського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду, 
встановив:
До Касаційного кримінального суду у складіВерховного Суду в порядку ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України) надійшло клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 52020000000000770 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України з Солом`янського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду.
Клопотання мотивовано тим, що згідно зі ст. 33-1 КПК України Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних злочинів, перелік яких наведений у примітці ст. 45 КК України, статтей 206-2, 209, 211, 366-1 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України стосовно ОСОБА_8 було зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань (далі – ЄРДР) 13 жовтня 2020 року за № 52020000000000634 на підставі інформації, здобутої у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №42016110350000102. Надалі постановою прокурора від 17 грудня 2020 року матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях № 42016110350000102 та №52020000000000634 об`єднано в одному провадженні та присвоєно загальний № 42016110350000102, проведення досудового розслідування якого доручено детективам Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ). Зазначає, що матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України за № 52020000000000770 від 24 грудня 2020 року було виділено з провадження № 42016110350000102 від 01 квітня 2016 року, відомості за яким внесені до ЄРДР до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду». Вказує, що досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні проводилось детективами НАБУ та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі – САП). Крім того, зазначає, що ОСОБА_8 обвинувачується у корупційному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 369-2 КК України, яке у розумінні абз. 2 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України могло заподіяти тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам, зокрема державному суверенітету та територіальній цілісності України.
Вважає, що вказане кримінальне провадження підсудне Вищому антикорупційному суду.
В поданих запереченнях на вищевказане клопотання адвокат ОСОБА_7 зазначив, що ОСОБА_8 не має статусу жодної із осіб, визначених у  пунктах 1-2 ч. 5 ст. 216 КПК України, йому не інкримінуються кримінальні правопорушення, зазначені в п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Крім того, рішення Директора НАБУ та погодження прокурора САП розслідувати кримінальне провадження № 52020000000000770, яке віднесено до підслідності інших органів, відсутні. Тому, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за  № 52020000000000770, стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, не підслідне НАБУ та не підсудне Вищому антикорупційному суду. 
Заслухавши доповідача, прокурора ОСОБА_5 , який підтримав клопотання та просив його задовольнити, захисників  ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та обвинуваченого ОСОБА_8 , які заперечували проти його задоволення, перевіривши доводи, наведені у клопотанні, дослідивши інші матеріали, надані на розгляд суду касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що клопотання прокурора ОСОБА_5 не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» Вищий антикорупційний суд є постійно діючим вищим спеціалізованим судом у системі судоустрою України.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» Вищий антикорупційний суд здійснює правосуддя як суд першої та апеляційної інстанцій 
Як вбачається з ч. 3 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, а також про направлення провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого.
Частиною 1 ст. 33-1 КПК України передбачено, що Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці ст. 45 КК України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 КК України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пп. 1 - 3 ч. 5 ст. 216 КПК України.
Відповідно до ч.3 ст. 33-1 КПК України інші суди, визначені цим Кодексом, не можуть розглядати кримінальні провадження щодо кримінальних правопорушень, які віднесені до підсудності Вищого антикорупційного суду (крім випадку, передбаченого абз. 7 ч. 1 ст. 34 цього Кодексу).
Згідно із п. 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» № 100-IX від 18  вересня 2019 року (набрав чинності 22 вересня 2019 року) підсудність Вищого антикорупційного суду, передбачена цим Кодексом як суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції та слідчих суддів, поширюється на кримінальні провадження, відомості за якими про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань:1) з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду»; 2) до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», якщо досудове розслідування здійснюється або здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
З дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду» у кримінальних провадженнях, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури у разі якщо судовий розгляд у судах першої та апеляційної інстанцій не закінчено до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо початку роботи Вищого антикорупційного суду», такі кримінальні провадження передаються до Вищого антикорупційного суду для розгляду в установленому цим Кодексом порядку.
Виходячи зі змісту цих положень закону, направленню до Вищого антикорупційного суду підлягають виключно кримінальні провадження, розгляд яких у судах першої та апеляційної інстанції не закінчено, досудове розслідування яких здійснюється Національним антикорупційним бюро України або досудове розслідування яких здійснювалося Національним антикорупційним бюро України та закінчено прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
Так, до Вищого антикорупційного суду 26 квітня 2021 року надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 52020000000000770 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
За ухвалою Вищого антикорупційного суду від 17 травня 2021 року внесено подання до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду кримінального провадження № 52020000000000770 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.
Апеляційною палатою Вищого антикорупційного суду ухвалою від 24 травня 2021 року подання колегії суддів Вищого антикорупційного суду про направлення з Вищого антикорупційного суду до іншого суду матеріалів кримінального провадження №52020000000000770 задоволено. Матеріали кримінального провадження №52020000000000770 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, направлено за підсудністю для розгляду по суті до Солом`янського районного суду м. Києва. У вказаній ухвалі колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду дійшла висновку, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , є таким, до якого в даному кримінальному провадженні не можуть бути застосовані умови, передбачені п.п. 1-2 та абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України, оскільки обвинувачений ОСОБА_8 не належить до кола осіб, передбачених у п. 1 ч. 5 ст. 216 КПК України, а також визначених у п. 2 ч. 5 ст. 216 КПК України. Крім того, пред`явлене обвинувачення не охоплює кримінальні правопорушення, перелік яких наведений в абз. 1 п. 3 ч. 5 ст. 216 КПК України. Колегія суддів зазначила, що до роз`єднання об`єднаного кримінального провадження дана справа була підсудна Вищому антикорупційному суду, враховуючи постанову Генерального прокурора від 08 листопада 2019 року та кваліфікацію кримінальних правопорушень. Разом з тим, саме роз`єднання кримінальних проваджень прокурором та виділення окремо епізоду за ч. 2 ст. 369-2 КК України відносно ОСОБА_8 позбавило виділене кримінальне провадження на стадії судового розгляду підсудності Вищому антикорупційному суду. 
Не погоджуючись із рішенням Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду, прокурор звернувся до Верховного Суду із клопотанням про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 52020000000000770 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369- 2 КК України, з Солом`янського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду із наведених вище підстав.
Разом з тим, ні у своєму клопотанні, ні у судовому засіданні, прокурор не навів переконливих доводів та не надав нових даних, які б дозволили Верховному Суду дійти інших висновків щодо підсудності цього кримінального провадження ніж Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду.
У зв`язку з цим, керуючись статтями 30, 33-1, 34, пунктом 20-2 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, Суд
постановив:
Відмовити в задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 52020000000000770 стосовно ОСОБА_8 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369- 2 КК України, із Солом`янського районного суду м. Києва до Вищого антикорупційного суду.
Ухвала є остаточною й оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                                     ОСОБА_3