ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2021 р. 	Справа № 520/4887/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Макаренко Я.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020, головуючий суддя І інстанції: Ніколаєва О.В., м. Харків, повний текст складено 08.10.20  у справі № 520/4887/2020
за позовом               ОСОБА_1  
до              Головного управління ДПС України в Харківській області                      
про визнання протиправною та скасування вимоги, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, в якому просив:
- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДПС в Харківській області від 06.02.2020 №Ф-8908-56-У про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави боргу у суму 26539,26 грн.;
- зобов`язати ГУДПС в Харківській області виключити інформацію щодо ОСОБА_1 , як фізичної особи підприємця, з бази даних інформаційної системи органу доходів і зборів.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 адміністративний позов у справі №520/4887/2020 адміністративний позов задоволено частково. 
Визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Харківській області від 06.02.2020 №Ф-8908-56-У про стягнення з ОСОБА_1 суми 26539,26 грн. 
У задоволені решти позовних вимог відмовлено.
25.08.2020 року представник позивача звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення в частині стягнення витрат на правничу допомогу. В обґрунтування заяви зазначив, що у зв`язку із розглядом даної справи позивач поніс судові витрати на правову допомогу адвоката в сумі 5000 грн., що підтверджується договором про надання правової допомоги від 09.04.2020 р., актом виконаних робіт від 20.08.2020 р., розрахунковою квитанцією від 20.08.2020 р.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі № 520/4887/2020 у задоволені заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення щодо вирішення питання розподілу судових витрат (витрат на професійну правничу допомогу) у справі №520/4887/2020 відмовлено.
Представник позивача Бурдуков М.В., не погодившись із додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі № 520/4887/2020 подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу під час розгляду справи у суді першої інстанції в розмірі 5000,00 грн., які він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС України в Харківській області.
Колегія суддів, перевіривши рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення суд першої інстанції виходив з того, що з наданих документів неможливо встановити точної вартості отриманих позивачем послуг, а також факт оплати вказаних послуг, а тому заявлені позивачем витрати на правничу допомогу документально не підтвердженими та не підлягають задоволенню. 
Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Згідно частини першої та третьої  статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України)  судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до  ст. 134 КАС України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Положення частин першої та другої  статті 134 КАС України  кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя №R(81)7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.
Згідно з ч. 9  ст. 139 КАС України  при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Приписами п. 4 ч. 1  ст.1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI “Про адвокатуру та адвокатську діяльність”  (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, що договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 Закону № 5076-VI визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Відповідно до п. 6, 9 ч. 1  ст. 1 Закону № 5076-VI  інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Згідно зі  ст. 30 Закону № 5076-VI  гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом часу.
Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Пунктом 3.2  рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009  передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі “Баришевський проти України”, від 10 грудня 2009 року у справі “Гімайдуліна і інших проти України”, від 12 жовтня 2006 року у справі “Двойних проти України”, від 30 березня 2004 року у справі “Меріт проти України”, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Аналізуючи наведені правові норми, колегія суддів зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі № 300/941/19 та від 31 березня 2020 року у справі № 726/549/19.
З матеріалів справи встановлено, що представником позивача надано докази про оплату витрат на професійну правничу допомогу, а саме: договір про надання правової допомоги №5/2020 від 09.04.2020 р., акт виконаних робіт від 20.08.2020 р., розрахункова квитанція №004 від 20.08.2020 р., розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу (а.с. 106-112).   
З наданих доказів слідує, що 09.04.2020 року між ОСОБА_1 (далі - клієнт) та ОСОБА_2 , що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльності №002221 від 16.05.2018 р. (далі - адвокат) укладено договір про надання правової допомоги №5/2020.
Пунктом 4.1 Договору про надання правової допомоги №5/2020 від 09.04.2020 р. визначено вартість послуг правничої допомоги у розмірі 5000 грн. 
Колегією суддів з розрахунку суми гонорару за надану правничу допомогу встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило: зустріч з клієнтом з надання консультації, 2 год. - 500 грн.; пошук та аналіз судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах, складання стратегії представництва інтересів клієнта в суді, 4 год. - 1000 грн.; складання позовної заяви, 6 год. - 1500 грн.; складання заперечення на клопотання відповідача, 3 год – 750 грн; складання відповіді на відзив, 3 год – 750 грн.; складання інших документів, клопотань, заяв, отримання витягу з ЄДРЮО ФОП та ГО, 2 год - 500 грн., на загальну суму 5000 грн. 
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
В цілому, з вказаних документів та з матеріалів справи встановлено, що позивач має понести витрати з правничої допомоги в цій справі в суді першій інстанції на послуги адвоката 5000 грн., які включали в себе усне консультування щодо порушеного права позивача, аналіз нормативного матеріалу та судової практики, та безпосередньо складання тексту позовної заяви в інтересах ОСОБА_1 , відповіді на відзив та інших клопотань.
Що стосується висновку суду першої інстанції про відсутність доказів сплати за надані адвокатом послуги, колегія суддів вважає його помилковим, оскільки положеннями ст. 139 КАС України передбачено можливість стягнення витрат на професійну правничу допомогу, в тому числі, які будуть понесені позивачем у майбутньому, а тому відсутність доказів їх сплати не є перешкодою для їх присудження (така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.01.2021 р. у справі № 280/2635/20).
Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні клопотання представником позивача.
У відповідності до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково, у зв`язку з чим, колегія суддів вважає, що на користь позивача можуть бути стягнуті витрати на правничу допомогу, пропорційно до частини задоволених позовних вимог.
Розглянувши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість суми витрат на професійну правничу допомогу позивача в суді першої інстанції у розмірі 2500 грн. 00 коп.
Так, відповідно до  ст. 139 КАС України  при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього  Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.08.2020 адміністративний позов у справі №520/4887/2020 адміністративний позов задоволено частково, понесені позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Пунктом 4 ч. 1 ст. 317 КАС України установлено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1  ст. 315 КАС України).
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги частково, та скасування додаткового рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 року. 
Керуючись ст. ст. 134, 139, 252, 311, 315, 317, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2020 у справі № 520/4887/2020 скасувати.
Прийняти постанову, якою заяву представник позивача - адвоката Бурдукової М.В. задовольнити частково.
Стягнути з Головного управління ДПС України в Харківській області (61057, м. Харків, віл. Пушкінська, 46, код ЄДРПОУ 43143704) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )  судові витрати на правничу допомогу у розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн. 00 коп.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя 		О.М. Мінаєва 	
Судді	   	З.О. Кононенко    Я.М. Макаренко