ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/8565/17                                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Григорович П.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  25 травня 2021 року                                                                                            м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Епель О.В., секретар судового засідання Романович І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

                                                    В С Т А Н О В И В : 

Історія справи.
07.07.2017 Товариство з обмеженою відповідальністю «Нікея-ЛТД» (надалі - ТОВ «Нікея-ЛТД») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової інспекції у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві, в якому просить:   рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06.12.2016 року вих.№40825/10/26-55-08-05 про відмову у прийнятті податкової декларації визнати незаконним та скасувати; зобов`язати Державну податкову інспекцію у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць листопад 2016 року з додатками та доповненням до неї із введенням до інформаційних баз даних ДФС України відомостей з цих поданих позивачем документів від 05.12.2016 року.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що спірне рішення є незаконним, оскільки у відповідача не було законодавчо визначених підстав для його прийняття оскаржуваного рішення про відмову у прийнятті податкової декларації.  
Відповідно до ухвали суду першої інстанції від 16.01.2018 провадження у цій справі зупинялось до набрання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва в інші справі №826/15293/16.
Ухвалою від 14.04.2020 було поновлено провадження.
Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2020 р. у задоволені позовних вимог відмовлено повністю.
Приймаючи рішення про відмову у задоволені позовних вимог суд першої інстанції зазначив, що оскільки, п.  48.4  ст.  48 Податкового кодексу України  передбачає наявність такого обов`язкового реквізиту податкової декларації, як індивідуальний податковий номер, згідно з даними реєстру платників податку на додану вартість за звітний (податковий) період, контролюючий орган при прийнятті податкової звітності повинен перевірити наявність та достовірність у податній декларації цього реквізиту. Аналіз наведених норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку про те, що анулювання реєстрації особи, як платника податку, унеможливлює прийняття поданої товариством податкової декларації з податку на додану вартість за листопад 2016 року, з огляду на що, суд дійшов переконання, що у спірних правовідносинах контролюючий орган діяв відповідно до вимог чинного законодавства, у межах своєї компетенції та без порушень законних прав та інтересів позивача, що відповідає вимогам ч.2  ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України. Таким чином, суд першої інстанції зазначив, що оскаржуване рішення від 06.12.2016 відповідає нормам  Податкового кодексу України, а отже, є законним, правомірним та скасуванню не підлягає.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги аналогічні доводам позовної заяви.
Окремо апелянт наголосив, що рішення податкового органу від 25.05.2016 про анулювання свідоцтва ТОВ  «Нікея-ЛТД» як  платника ПДВ за ІПН 33546858 було скасовано у судовому порядку, внаслідок чого, порушені права позивача підлягають відновленню.
Справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню, з огляду на таке. 

Обставини, встановлені судом.
05.12.2016 позивач подав до ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві у письмовому вигляді податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний період календарний місяць листопад 2016 року з додатками №2, 3, 4 та 5 та викладенням доповнень до податкової декларації з податку на додану вартість за звітний період листопад 2016 року (включно з додатками) (т.1 а.с.129).
          Крім того, позивач, посилаючись на абзац 2 п.46.4 ст. 46 Податкового кодексу України, в той же день подав відповідачу письмові доповнення до вказаної податкової декларації з приводу обгрунтованості поданої декларації (т.1 а.с.134).
06.12.2016 ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві листом №40825/10/26-55-08-05  відмовила у прийнятті декларації з ПДВ за листопад 2016 року та копій записів у реєстрах виданих та отриманих податкових накладних за листопад 2016 року ТОВ «Нікея-ЛТД», зазначивши, що вони не прийняті, як податкові звіти (т.1 а.с.145).
          Приймаючи таке рішення відповідач зазначив наступне: «свідоцтва ТОВ  «Нікея-ЛТД» як  платника ПДВ за ІПН 335468526557 було анульовано 25.05.2016. Відповідно до п.184.6 ст.184 Податкового кодексу України, відповідно до якої у разі анулювання реєстрації особи як платника податку, останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається від дня, що настає за останнім днем попереднього податкового періоду та закінчується днем анулювання. Листом ДФС України від 14.05.2015 надано роз`яснення щодо порядку та термінів подання податкової звітності від платників податків, яким анульовано свідоцтво платника податків на додану вартість».
          Отже, спірне рішення прийнято відповідачем через те, що свідоцтва ТОВ  «Нікея-ЛТД» як  платника ПДВ було анульовано 25.05.2016.
05.01.2017 позивач отримав спірне рішення, яке є предметом оскарження в цій справі. 
          Крім того, позивач в судовому порядку оскаржив рішення відповідача № 485/26-55-12-05 про анулювання реєстрації платника ПДВ ТОВ «Нікея-ЛТД» за ІПН 33546858, яке в постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2018 у справі № 826/15293/16 було скасовано і судове рішення набрало законної сили (т.1 а.с.184, т.2 а.с.17).
Вказані обставини підтверджені відповідними доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Відповідно до положень ч.1-4 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Згідно вимог ч.1-4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на вищевказані норми закону, враховуючи завдання адміністративного судочинства закріплені у ст.2 КАС України, колегія суддів вважає необхідним прийняти до уваги і дослідити надані позивачем всі докази, оскільки це стосуються фактів, на які позивач посилається в апеляційній скарзі, що відповідає положеннями ч.3 ст.242 КАС України.
                    Стаття 19 Конституції України  передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені  Конституцією  та законами України.
                    Податковий кодекс України  регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів. їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Пунктом  49.8  статті  49 Податкового кодексу України  встановлено, що прийняття податкової декларації є обов`язком органу державної податкової служби. Під час прийняття податкової декларації уповноважена посадова особа органу державної податкової служби, в якому перебуває на обліку платник податків, зобов`язана перевірити наявність та достовірність заповнення всіх обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами  48.3  та 48.4 статті  48  цього  Кодексу. Інші показники, зазначені в податковій декларації платника податків, до її прийняття перевірці не підлягають.
Отже, процедура прийняття податкової декларації полягає у вчиненні посадовою особою податкового органу фактичних дій із: 1) перевірки наявності та достовірності заповнення обов`язкових реквізитів, передбачених пунктами  48.3  та 48.4 Податкового кодексу України; 2) реєстрації податкової декларації у день її отримання органом державної податкової служби.
При цьому, як встановлено пунктом  49.10  статті  49 Податкового кодексу України, відмова посадової особи органу державної податкової служби прийняти податкову декларацію з будь-яких причин, не визначених цією статтею, у тому числі висунення будь-яких не визначених цією статтею передумов щодо такого прийняття (включаючи зміну показників такої податкової декларації, зменшення або скасування від`ємного значення об`єктів оподаткування, сум бюджетних відшкодувань, незаконного збільшення податкових зобов`язань тощо), забороняється.

Висновки суду.
Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття відповідачем спірного рішення було лише те, що свідоцтво позивача як платника ПДВ було скасовано. Інші підстави для прийняття податкової декларації позивача в своєму рішенні відповідач не зазначав.
Проте, в судовому порядку рішення податкового органу про анулювання державної реєстрації платника ПДВ позивача було скасовано, рішення суду набрало законної сили, отже підлягає виконанню і є обов`язковими для всіх учасників справи, як то передбачено ст.370 КАС України. 
Отже, після набрання законної сили рішенням про задоволення позовних вимог та визнання протиправним рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість відповідне рішення податкового органу вважається протиправним з моменту його прийняття. Таке рішення податкового органу не може створювати будь-яких правових наслідків для платника податку. Протиправно анульоване свідоцтво платника податку на додану вартість слід вважати чинним протягом усього часу від моменту його видачі, у тому числі в період від дати прийняття контролюючим органом рішення про анулювання такого свідоцтва до набрання чинності відповідним рішенням суду.
При прийнятті рішення колегія суддів прийняла до уваги правову позицію Верховного суду висловлену у справі № 804/6070/16.
Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість позовних вимог, і помилковість висновків суду першої інстанції щодо законності спірного рішення відповідача.
З урахуванням зазначеного, спірне рішення відповідача підлягає визнанню як протиправне, а не незаконним як просив позивач, та скасуванню, як то передбачено ст.245 КАС України, тому позовні вимоги підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Проте, в адміністративних справах про протиправність рішення обов`язок доказування правомірності свого рішення покладено на відповідача.
Отже, доводи апелянта колегія суддів вважає такими, що заслуговують уваги, рішення суду таким, що підлягає скасуванню.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції     при винесенні оскаржуваного рішення неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для його скасування, та прийняття нової постанови про часткове задоволення позовних вимог.     
Судові витрати відповідно до положень ст.139 КАС України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1 600,00 грн за подання позовної заяви та у розмірі 2 102,00 грн за подання апеляційної скарги, що разом складає 3 702, 00 грн (три тисячі сімсот дві грн 00 коп). 
Повний текст постанови виготовлено 31.05.2021р.
                 Керуючись статтями  2, 77, 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, апеляційний суд, -
                                                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 р. - задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 01 жовтня 2020 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - скасувати.
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 06.12.2016 року вих. № 40825/10/26-55-08-05.
Зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у м. Києві прийняти одержану податкову декларацію з податку на додану вартість за звітний (податковий) період календарний місяць листопад 2016 року з додатками та доповненням до неї із введенням до інформаційних баз даних ДПС України відомостей з цих поданих Товариством з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД"  документів від 05.12.2016 року.
В іншій частині позову відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у м.Києві (ЄДРПОУ 44116011) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НІКЕЯ-ЛТД"  (ЄДРПОУ 33546858) сплачений судовий збір у розмірі 1  600,00 грн за подання позовної заяви та у розмірі 2 102,00 грн за подання апеляційної скарги, що разом складає 3 702, 00 грн (три тисячі сімсот дві грн 00 коп).    
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                                                           

Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                              Л.В. Губська
                                                                                                    
                                                                                                             О.В. Епель