ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

09 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/13183/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Щербака А.А. (доповідач),
                               суддів:  Баранник Н.П., Малиш Н.І.,     
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року (суддя Голобутовський Р.З.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
                                                            
                                                               ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась з позовом до Дніпровського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року позов задоволено частково.
Суд вирішив стягнути з Дніпровського апеляційного суду на користь судді Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 недоплачену суддівську винагороду у розмірі 489979,03 грн. (чотириста вісімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Дніпровським апеляційним судом була подана апеляційна скарга, просить рішення суду першої інстанції скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанція порушено норми матеріального права, обставини справи з`ясовано неповно.
Зазначено, що враховуючи  Закон України від 13.04.2020 №553-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», з 18.04.2020 відповідач не мав правових підстав для нарахування та виплати суддівської  винагороди поза межами видатків державного бюджету та без застосування обмежень, встановлених Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік».
Також зазначено, що рішення Конституційного Суду України від 28.08.2020 №10-р/2020 на  спірні правовідносини з 18.04.2020 по 28.08.2020 не впливає.  
Адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до пункту 3 частини 1  ст.311 КАС України в порядку письмового провадження, на підставі наявних у ній доказів. 
Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не  підлягає задоволенню.
Як було встановлено судом першої інстанції, позивач Постановою Верховної Ради України від 22   квітня 1999   року №   607-ХIV обрана суддею Саксаганського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області безстроково.
Указом Президента України №297/2018 від 28.09.2018 позивача переведено на посаду судді Дніпровського апеляційного суду, що також підтверджується наявною в матеріалах справи копією наказу голови Дніпровського апеляційного суду №03/к від 01.10.2018.
Наказом голови Дніпровського апеляційного суду № 39 від 24 квітня 2020 року,  з 18 квітня 2020 року та на період до завершення місяця, у якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, нарахування суддівської винагороди суддям Дніпровського апеляційного суду наказано здійснювати в розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 01 січня 2020 року.
Позивач звернувся до суду з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції зазначив, що при нарахуванні та виплаті позивачу суддівської винагороди відповідач мав керуватися виключно   Законом України «Про судоустрій та статус суддів», при цьому застосування   статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»   прямо суперечить   статті 130 Конституції України.
Колегія суддів з висновками суду першої інстанції погоджується.
Відповідно до статті 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (частина друга статті 4). 
Відповідно до частини першої статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.
18 квітня 2020 року набрав чинності Закон № 553-IX, згідно з пунктом 10 розділу І якого Закон № 294-IX доповнено, зокрема, статтею 29 такого змісту (тут – в редакції, яка діяла до ухвалення Рішення Конституційного Суду України № 10-р/2020 від 28     серпня 2020 року): установити, що у квітні 2020 року та на період до завершення місяця, в якому відміняється карантин, установлений Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, заробітна плата, грошове забезпечення працівників, службових і посадових осіб бюджетних установ (включаючи органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування) нараховуються у розмірі, що не перевищує 10 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня 2020 року. При цьому у зазначеному максимальному розмірі не враховуються суми допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги для оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та оплата щорічної відпустки (частина перша). 
Обмеження, встановлене у частині першій цієї статті, застосовується також при нарахуванні заробітної плати, суддівської винагороди, грошового забезпечення відповідно народним депутатам України, суддям, суддям Конституційного Суду України, членам Вищої ради правосуддя, членам Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, прокурорам, працівникам, службовим і посадовим особам Національного банку України, а також іншим службовим і посадовим особам, працівникам, оплата праці яких регулюється спеціальними законами (крім осіб, встановлених у переліку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до частини другої цієї статті); (частина третя). 
Рішенням Конституційного Суду України від 28 серпня 2020 року №10-/2020 визнано такими, що не відповідають  Конституції України  положення  статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що виплата суддівської винагороди регулюється статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII й норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватися не можуть. 
Зміни до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період не вносилися, тож законних підстав для обмеження її виплати (десятьма прожитковими мінімумами) не було. 
Доводи апеляційної скарги є помилковим, оскільки Закон України від 13.04.2020 №553-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» не є законом про судоустрій, ним чи іншим законом не вносилися зміни до Закону № 1402-VIII (стосовно розміру суддівської винагороди), не може встановлювати розміру винагороди судді. Розбіжність між нормами (різних) законів щодо регулювання одних правовідносин (розміру суддівської винагороди), яка виникла у зв`язку з набранням чинності Законом     № 553-ІХ, має вирішуватися на користь Закону № 1402-VIII.  
Вказане відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від  03 березня 2021 року  у справі № 340/1916/20.
Згідно з довідкою Дніпровського апеляційного суду №04.2/157/20-с від 01.10.2020 судді Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_1 за період з квітня 2020 року по серпень 2020 року сума обмеження суддівської винагороди склала 489979,03 грн.
Таким чином, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні. 
Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Дніпровського апеляційного суду залишити без задоволення. 
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського апеляційного суду, Державної судової адміністрації України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головне управління Державної казначейської служби України в Дніпропетровській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції в строк, передбачений ст. 329 КАС України.
Постанова у повному обсязі складена 09 червня 2021 року.
   
Головуючий - суддя                                                                      А.А. Щербак 

                               суддя                                                                      Н.П. Баранник 

                               суддя                                                                      Н.І. Малиш