Номер провадження: 33/813/618/21
Номер справи місцевого суду: 947/5255/21 
Головуючий у першій інстанції Іванчук В.М. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.
за участю: секретаря судового засідання - Фабіжевської Т.С. 
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,
встановив:

       Постановою Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 грн. з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк один рік.
Стягнуто з  ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених на перше січня 2021 року, що складає 454 грн. 
Відповідно до постанови суду ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.01.2021 року о 13:00, в м. Одеса, по вул. Тираспольське шосе, біля будинку № 22/8 керував автомобілем марки «RENAULT», номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук.
Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох понятих у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України.
Не погоджуючись із вказаною постановою, 09.04.2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року та закрити провадження у справі, посилаючись на порушення суддею норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що зміст протоколу не відповідає обставинам справи, не підтверджується доказами, доданими до нього, та спростовується наданими письмовими поясненнями. Матеріали справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння та забезпечення можливості пройти огляд на місці зупинки, тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні були допитані свідки сторони захисту, які надали суду відповідні пояснення.
Для перевірки доводів та наданих свідками сторони захисту пояснень, апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 було прийнято рішення щодо виклику до апеляційного суду працівників поліції, які здійснювали затримання ОСОБА_1 та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення.

11 травня 2021 року на адресу Одеського апеляційного суду від Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області надійшов лист, в якому зазначено, що поліцейських роти № 5 батальйону № 1 полку УПП в Одеській області ДПП сержанта поліції Скосаренка А.О. та лейтенанта поліції Зубка М.Г. попереджено про необхідність з`явитися у судове засідання 11 травня 2021 року об 11.00 год. до Одеського апеляційного суду.
Разом з тим, зазначені працівники патрульної поліції в судове засідання не з`явились, про поважні причини неявки апеляційний суд не повідомили, у зв`язку з чим у судовому засіданні було оголошено перерву до 31 травня 2021 року для виклику зазначених свідків.
У судове засідання, призначене на 31 травня 2021 року, з`явилися Слюсаренко А.О. та Зубко М.Г. та надали пояснення щодо обставин зупинки ОСОБА_1 .
Так, Зубко М.Г. та Слюсаренко А.О. пояснили, що 28.01.2021 року на стаціонарному посту ДПС ДАІ МВС України «Два стовпа» під час несення служби з відводу транспорту через ускладненні погодні умови з ознаками алкогольного сп`яніння Слюсаренком А.О. було помічено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , який не зупинився на вищенаведеному посту, викликавши підозри у працівника поліції. Після того, як працівники поліції наздогнали відповідний автомобіль, ними було помічено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук та нестійка хода. Водію було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на стаціонарному посту, від чого водій відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України.
Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін, виходячи з наступного.
Апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №273657 ОСОБА_1   28.01.2021 року о 13:00, в м. Одеса, по вул. Тираспольське шосе, біля будинку № 22/8 керував автомобілем марки «RENAULT», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, виражене тремтіння пальців рук та нестійка хода.
При цьому, з тексту зазначеного протоколу вбачається, що ОСОБА_1 у графі «пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноруч зазначив, що від проходження медичного огляду відмовляється, тому що поспішає до дому, жодних зауважень щодо змісту протоколу, обставин затримання, зокрема заперечень у керуванні транспортним засобом, чи щодо відсутності забезпечення можливості пройти огляд на місці зупинки, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ОСОБА_1 наведено не було.
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про те, що 28.01.2021 року вони були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та у встановленому законом порядку в медичному закладі (а.с.3, 4). Підстави для недовіри або сумнівів в правдивості та об`єктивності пояснень свідків у суду апеляційної інстанції відсутні.
- відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (а.с.5), з якого вбачається, що 28.01.2021 року на стаціонарному посту ДПС ДАІ МВС України «Два стовпа» працівниками поліції ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер» та у закладі охорони здоров`я від чого водій відмовився у присутності двох понятих у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» України.
Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не мав умислу відмови від проходження огляду на стін сп`яніння, оскільки був тверезий, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки, зазначені вище докази є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме відмову водія ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
Отже пояснення апелянта щодо його перебування чи не перебування у стані алкогольного сп`яніння на момент події, оскільки сам факт відмови вважається подією адміністративного правопорушення та тягне за собою відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.
Окрім того, під час судового засідання у апеляційному суду ОСОБА_1 факт керування ним транспортним засобом та відмову у проходженні медичного огляду не заперечував.
З наведених вище мотивів апеляційний суд відхиляє і посилання ж апелянта на пояснення свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які зводяться до суб`єктивних думок, заснованих на нічим не підкріплених припущеннях щодо стану ОСОБА_1 .
Щодо посилань апелянта на недостовірність пояснень свідків, апеляційний суд зазначає наступне.
Свідки залучались працівниками патрульної поліції з метою виконання вимог пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, яким передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Особи залучених свідків встановлено належним чином (а.с. 3, 4), що спростовує відповідні доводи апелянта.

Щодо посилань ОСОБА_1 , на те, що пояснення свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони відібрані не належним чином, містяться на заздалегідь заготовлених бланках, то суд апеляційної інстанції не може погодитися з ними, оскільки, нормами чинного КУпАП, будь - яких вимог до складання пояснень свідків не містить, тоді як ці пояснення були відібрані інспектором патрульної поліції, із власними підписами свідків, та відомості, що містяться в цих поясненнях не суперечать іншим вищезазначеним доказам у справі.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.
Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невизнання вини, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.
Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року про визнання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                        І.А. Артеменко