УХВАЛА

15 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 540/2041/20
адміністративне провадження № К/9901/20215/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат – Гостєв Антон Володимирович на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 540/2041/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної Гвардії України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
УСТАНОВИВ:
Як вбачається з касаційної скарги та відомостей Єдиного Державного реєстру судових рішень 
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної Гвардії України, третя особа Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача про відмову у призначенні позивачеві одноразової грошової допомоги по захворюванню, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
- зобов`язати відповідача призначити позивачеві одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності у розмірі 25% від 70 кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня 2019 року.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Національної Гвардії України про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги по захворюванню, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності. Зобов`язано Головне управління Національної Гвардії України призначити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку із захворюванням під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності у розмірі 25% від 70-кратного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2019 року.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Національної гвардії України задоволено, рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року скасовано. Ухвалено у справі постанову, якою відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної гвардії України, третя особа військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Не погодившись з судовим рішенням апеляційної інстанції, позивач через свого представника направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року та залишити в силі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року у справі    № 540/2041/20.
За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Проаналізувавши доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.
Відповідно до статті 129 Конституції України до основних засад судочинства належить забезпечення апеляційного перегляду справи. Касаційне оскарження судового рішення допускається лише у визначених законом випадках.
Із зазначеною правовою нормою кореспондуються пункт 7 частини третьої статті 2 КАС України, який відносить до основних засад (принципів) адміністративного судочинства забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, визначених законом, а також стаття 13 цього Кодексу, якою визначено право, зокрема, учасників справи на касаційне оскарження судового рішення у визначених законом випадках.
Відповідно до частини 4 статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років».
Відповідно до частини 1 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
За визначенням пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначною справою) є адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Згідно пункту 3 та 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, віднесено до категорії справ незначної складності; інші справи у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
У даній справі суд першої інстанції, врахувавши наведені положення КАС України, розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження. За предметом спору дана справа не належить до тих, які повинні розглядатися виключно за правилами загального позовного провадження.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Тлумачення положень вказаних норм у їхньому взаємозв`язку дає змогу дійти висновку, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах “а”, “б”, “в” та “г” п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.
При цьому, доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.
В касаційній скарзі позивач посилається на те, що дана справа підлягає касаційному оскарженню на підставі підпунктів «а» - «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Так, якщо касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, то у ній мають зазначатися, щонайменше, новітні, проблемні, засадничі, раніше ґрунтовно не досліджуванні питання права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпункті “а” пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України. А посилання скаржника на існування обставин визначених підпунктом “в” пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України має загальний характер, тому не може вважатися винятковим випадком.
Щодо посилань на те, що позивач позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями, при розгляді іншої справи, колегія суддів Верховного Суду зазначає, що вони мають формальний характер та є безпідставними, оскільки не зазначена конкретна справа, при розгляді якої позивач буде позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням.
Оцінивши доводи касаційної скарги, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника, що справа помилково віднесена судом першої інстанції до справ незначної складності та розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, та враховуючи вимоги статей 12, 257, 262 КАС України, не дають підстав за яких справа не могла бути віднесена до справ незначної складності та розглянута за правилами спрощеного позовного провадження.
Крім того скаржник вказує на відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
Так, на підтвердження своєї позиції скаржник фактично зазначає про необхідність здійснити переоцінку встановлених судами у справі обставин, а також надати перевагу одним доказам над іншими, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції згідно з положеннями частини другої статті 341 КАС України.
Суд зазначає, що посилання у касаційній скарзі на частину четверту статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження судового рішення прийнятого у малозначній справі, не виключає застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Проте, аналіз доводів касаційної скарги свідчить про те, що скаржником не наведено обґрунтовані посилання на існування обставин, передбачених підпунктами “а”-“г” пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Згідно пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи те, що касаційна скарга подана на рішення у справі незначної складності, розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження, без наведення обґрунтувань підстав для касаційного оскарження передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
Керуючись статтями 12, 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, -
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат – Гостєв Антон Володимирович на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 12 травня 2021 року у справі № 540/2041/20.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                     С. Г. Стеценко
                                                                                                    Л. В. Тацій