ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2021 року	Львів	Справа № 1340/4596/18 пров. № А/857/7403/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді                                                  Заверухи О.Б.,
суддів                                                                      Затолочного В.С., Ніколіна В.В.,
за участю секретаря судового засідання                    Михальської М.Р.,
позивача                                                             ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій,-

суддя (судді) в суді першої інстанції – Крутько О.В., 
час ухвалення рішення – 12:20:33, 
місце ухвалення рішення – м. Львів, 
дата складання повного тексту рішення – 07 березня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

04 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області, в якому просив: 1) визнати протиправним та нечинним рішення № 239 від 28 березня 2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки»; 2) визнати протиправним та скасувати рішення від 23 квітня 2018 року № 283 про відмову у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд; 3) зобов`язати на черговій сесії повторно розглянути заяву від 19 квітня 2018 року про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.
На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 19 квітня 2018 року звернувся до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області із заявою про надання у порядку безоплатної приватизації вільної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд площею 0,1 га. Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області з урахуванням «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», затвердженого рішенням XVI-ої сесії Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року, прийнято рішення про відмову у наданні вищевказаної земельної ділянки. Вважає, що відповідачем вимоги Земельного кодексу України не дотримано. Крім того, зазначає, що аналогічне за змістом Положення було предметом судових розглядів (справа № 876/4420/16 та справа № 876/1338/17). 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправним та нечинним «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» затверджене рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року. Визнано протиправним та скасовано рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 23 квітня 2018 року № 283 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд. Зобов`язано Рудківську міську раду Самбірського району Львівської області на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 19 квітня 2018 року – про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачем вимоги   Земельного кодексу України   не дотримано, не надано доказів оприлюднення рішення № 239 від 28 березня 2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки». Крім того, «Положенням про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» встановлено інший порядок надання громадянам у власність земельних ділянок ніж встановлений Земельним кодексом України.
Не погодившись з прийнятим рішенням, Рудківська міська рада Самбірського району Львівської області подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що судом першої інстанції належно не встановлено фактів відсутності оприлюднення рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239  від 28 березня 2017 року «Про затвердження «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», котре розроблено у відповідності до Конституції України, Земельного кодексу України, Закону України «Про землеустрій», Закону України « Про місцеве самоврядування в Україні», Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії та їх соціальний захист». Також вказує, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні визнав протиправним та нечинним саме «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», а не рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року, як нормативно-правовий акт органу місцевого самоврядування.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що згідно Положення, на яке посилається відповідач у відмові про виділення земельної ділянки, міською радою передбачено порядок отримання земельної ділянки шляхом попередньої реєстрації в черзі бажаючих приватизувати земельну ділянку, однак таке суперечить чинному законодавству України та встановленому законному порядку приватизації громадянами України земельних ділянок, передбаченому ЗК України.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року апеляційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області задоволено частково. Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року скасовано та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов в частині вимог про визнання протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» - залишено без розгляду. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року із залишенням в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 1340/4596/18 в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 23 квітня 2018 року № 283 про відмову ОСОБА_1 у задоволенні заяви про безоплатну приватизацію земельної ділянки орієнтовною площею 0,1 га, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд та зобов`язання Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області на черговій сесії повторно розглянути зазначену заяву позивача. В частині залишення без розгляду позовної вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2017 року № 239 «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» справу № 1340/4596/18 направлено до Восьмого апеляційного адміністративного суду для продовження розгляду.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 квітня 2021 року справу № 1340/4596/18 прийнято до провадження суду та призначено до апеляційного розгляду на 18 травня 2021 року.
Суд апеляційної інстанції згідно постанови Касаційного адміністративного суду від 31 березня 2021 року переглядає справу лише в частині позовних вимог про визнання протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 28 березня 2017 року № 239 «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки».
В судовому засіданні позивач щодо апеляційної скарги заперечив, просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з наступних підстав.
Як встановлено судом першої інстанції, Рудківською міською радою Самбірського району Львівської області рішенням XVI-ої сесії № 239 від 28 березня 2017 року затверджено «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки».
ОСОБА_1 19 квітня 2018 року звернувся до Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області з заявою про надання у порядку безоплатної приватизації вільної земельної ділянки, розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, будівель та споруд площею 0,1 га. 
Рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області від 23 квітня 2018 року № 283 з урахуванням «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» затвердженого рішенням XVI-ої сесії Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року позивачу відмовлено у  наданні в порядку безоплатної приватизації земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та підсобних приміщень у м. Рудки.
Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1 ст. 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України (далі – ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно із ч. 2 ст. 4 ЗК України завданням земельного законодавства є регулювання земельних відносин з метою забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель.
Пунктом «а» ч. 1 ст. 12 ЗК України встановлено, що до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад.
Відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Згідно із п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Відповідно до ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.
Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування нормативно-правового характеру набирають чинності з дня їх офіційного оприлюднення, якщо органом чи посадовою особою не встановлено пізніший строк введення цих актів у дію.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації». Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.
В актах та проектах актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування не може бути обмежено доступ до інформації про витрати чи інше розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним чи комунальним майном, у тому числі про умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримують ці кошти або майно, а також до іншої інформації, обмеження доступу до якої заборонено законом.
Так, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про те, що «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», яким передбачено порядок отримання земельної ділянки шляхом обов`язкової попередньої реєстрації в черзі бажаючих приватизувати земельну ділянку і обов`язкового дотримання ряду інших вимог, суперечить законодавству України, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані об`єкти, які підлягають приватизації, відбувається в порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього Кодексу.
Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. 
Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.
Передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду використання.
Повноваження відповідних органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність встановлені статтями 118, 122 ЗК України.
Згідно із ст. 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.
Рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.
Таким чином,  законодавством України чітко визначено порядок вирішення питання безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.
Проте, «Положенням про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» встановлено інший порядок надання громадянам у власність земельних ділянок ніж встановлений Земельним кодексом України.
Зокрема, у п. 1.3 Положення зазначено, що земельні ділянки для індивідуального житлового будівництва у м. Рудки надаються громадянам на підставі рішень Рудківської міської ради у порядку черговості з дотримання вимог чинного законодавства та даного Положення». Вищевказане суперечить ст. 116-118 ЗК України, в яких не встановлено жодної черги.
Також, п. 1.4, 1.6, 2.1, 2.2, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.9, 2.10-2.13 Положення містять норми щодо ведення списків черговиків, які бажають приватизувати земельну ділянку, порядку зарахування в списки черговиків, передачі черги від одного черговика іншому, виключення зі списків черговиків, що також не передбачено ст.ст. 116-118, 121, 125 ЗК України.
Пункт 2.2 Положення суперечить Конституції України, оскільки ним встановлено обмеження права на приватизацію земельної ділянки лише громадянами, зареєстрованими в м. Рудки та які проживають у даному населеному пункті не менше 3-ох років.
ЗК України не передбачено наявність пільг для позачергового права на приватизацію земельної ділянки в залежності від житлових умов громадянина, натомість згідно п. 2.8 Положення такі пільги передбачені.
Пунктом 2.11 Положення передбачено спадкування черги померлого, який перебував в списках черговиків його спадкоємцями, що прямо суперечить Цивільному законодавству та Порядку приватизації земельної ділянки, встановленому ст.ст.116-118,121,125 ЗК України.
Згідно п. 3.2 Положення визначено порядок розподілу земельних ділянок згідно списків громадян, які подали заяви на приватизацію земельної ділянки. Визначено квоти серед пільговиків, відповідно до цього Положення на виділення земельних ділянок. У той час, як Порядок приватизації, встановлений чиним законодавством, передбачає наявність самостійного права вибору земельної ділянки громадянином.
З огляду на вищевказане, колегія суддів приходить до висновку, що норми «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» не відповідають нормам закону.
Разом з тим, суд першої інстанції помилково визнав протиправним і нечинним саме «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки», а не рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року, яким затверджене вказане Положення та судом першої інстанції не враховано, що саме про визнання і скасування зазначеного рішення просив позивач в адміністративному позові.
Перевіривши оскаржуване позивачем рішення Рудківської міськради від 28 березня 2017 року № 239 «Про затвердження Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» в частині доводів позивача про неоприлюднення вказаного рішення, колегія суддів приходить до висновку про те, що таке не було належним чином оприлюднене та доказів такого відповідачем не надано, з огляду на наступне.
В доводах апеляційної скарги зазначено, що вищевказане рішення було оприлюднено на офіційному веб-сайті Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області rudkyrada.gov.ua, проте в травні 2018 року офіційний веб-сайт був пошкоджений вірусами та відновленню не підлягав. На даний час в Рудківській міській раді Самбірського району Львівської області створений новий веб-сайт rydkivska-gromada.gov.ua. Доказом офіційного оприлюднення рішення Рудківської міської рад Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року та самого Положення може бути результат пошуку в міжнародній пошуковій системі Google з посиланням на попередній сайт.
Проте, з поданих відповідачем роздруківок з пошукової системи Google не можливо встановити, що саме рішення Рудківської міської рад № 239 від 28 березня 2017 року було оприлюдненим, а зазначений відповідачем веб-сайт, на якому за покликанням відповідача було його оприлюднено, не працює.
Також, під час розгляду адміністративної справи апеляційним судом встановлено, що  при пошуку такого рішення в міжнародній пошуковій системі Google не можливо знайти необхідного результату за запитом.
Згідно із ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідачем не спростовано наведених позивачем доводів в обгрунтування заявлених в адміністративному позові вимог.
Колегія суддів не заперечує права відповідача щодо вирішення питань земельних відносин відповідно до вимог п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», проте прийняття таких рішень повинно відбуватись з дотриманням норм чинного законодавства та у передбаченому Законом порядку.
При цьому, колегія суддів зазначає, що порушення розпорядником публічної інформації порядку оприлюднення нормативно-правових актів є самостійною підставою для визнання такого акту незаконним.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року суперечить нормам Земельного кодексу України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», тому його слід визнати протиправним і нечинним з моменту набрання чинності судовим рішенням.
Також, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 265 КАС України резолютивна частина рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання рішенням законної сили. Нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
На підставі зазначених норм, колегія суддів вважає за необхідне роз`яснити відповідачу його обов`язок у відповідності до ч. 1 ст. 265 КАС України невідкладно опублікувати резолютивну частину судового рішення про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому цей акт мав бути офіційно оприлюднений, після набрання рішенням законної сили.
Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та допущено порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині визнання протиправним та нечинним «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» затверджене рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року, що відповідно до частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції в цій частині та ухвалення нового судового рішення.
Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області задовольнити частково.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 1340/4596/18 – скасувати в частині визнання протиправним та нечинним «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки» затверджене рішенням Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року та прийняти нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 в цій частині задовольнити повністю.
Визнати протиправним та нечинним рішення Рудківської міської ради Самбірського району Львівської області № 239 від 28 березня 2017 року, яким затверджено «Положення про порядок надання громадянам у власність земельних ділянок для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд із земель комунальної власності м. Рудки».
Роз`яснити відповідачу його обов`язок у відповідності до ч. 1 ст. 265 КАС України невідкладно опублікувати резолютивну частину судового рішення про визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним у виданні, в якому цей акт мав бути офіційно оприлюднений, після набрання рішенням законної сили.
В решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя	 	О. Б. Заверуха 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	В. В. Ніколін  	
Повне судове рішення складено 20 травня 2021 року.