УХВАЛА

22 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/6923/20
адміністративне провадження № К/9901/12464/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі – Суд):
судді-доповідача          Бевзенка В. М.,
суддів:                     Стародуба О. П., Чиркіна С. М.,
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі № 420/6923/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості,
УСТАНОВИВ:
У 2020 році ОСОБА_1 (далі – позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач), у якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зменшення розміру пенсії;
- зобов`язати відповідача виплачувати пенсію у раніше встановленому розмірі 13 211,18 грн;
- стягнути з відповідача заборгованість за недоплачену частину основного розміру пенсії з 01.05.2020 - по день ухвалення рішення суду;
- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо зменшення розміру заборгованості за недоплачену частину основного розміру пенсії за період з 25.01.2017 по 11.06.2018;
- стягнути з відповідача заборгованість за недоплачену частину основного розміру пенсії з 25.01.2017 по 11.06.2018 у розмірі 27 471,59 грн.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020, яка залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2021 провадження у справі № 420/6923/20 закрито.
Не погоджуючись із ухвалою Одеського окружного адміністративного суду та постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду, позивач оскаржив їх у касаційному порядку.
Дослідивши зміст касаційної скарги, Суд, дійшов такого висновку.
Пунктом 8 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що серед основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.
Приписами статті 372 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.
Відповідно до частини першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи;6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються (частина 2 статті 383 КАС України).
Судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 КАС України. (частина 1 статті 319 КАС України).
Пунктом 4 частини 1 статті 238 КАС України встановлено, що суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, у частині вимог за період з 29.09.2015 по 24.01.2017 залишено без розгляду. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, внаслідок чого:
- визнано протиправними дії ( бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у перерахунку ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексація.
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії згідно Довідки про нараховане грошове забезпечення № 448 від 13.05.2017, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24-х місяців підряд перед звільненням з військової служби, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію у розмірі, який обчислюється з грошового забезпечення до складу якого включені щомісячна додаткова грошова винагорода, винагорода за перебування в зоні АТО, грошова допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація, винагорода за виконання поставлених бойових завдань на території противника, які отримував ОСОБА_1 протягом останніх 24-х місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби.
- зобов`язано Головне територіальне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити виплату ОСОБА_1 суми недоплаченої частини основного розміру пенсії з 25.01.2017.
- в іншій частині позову відмовлено.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16.11.2018, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – Прокопчук Аліни Володимирівни про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт щодо виконання рішення суду по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2020, у задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 – Прокопчука Святослава Володимировича про визнання протиправними рішень та дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області на виконання рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2021, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05.11.2020 про відмову у задоволені заяви ОСОБА_1 про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в порядку ст. 383 КАС України в ході виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_2 про визнання незаконною бездіяльність та зобов`язання до вчинення дій, закрито, як помилкове відкрите.
Позивач, вважаючи бездіяльність відповідача щодо невиконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 та постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 12.06.2018 у справі № 522/13690/17 протиправною, звернувся з адміністративним позовом до суду.
Закриваючи провадження у справі № 420/6923/20, суд першої та апеляційної інстанції виходили з того, оскаржена позивачем бездіяльність щодо зменшення розміру пенсії позивача та щодо зменшення розміру заборгованості за недоплачену частину основного розміру пенсії позивачу за період з 25.01.2017 по 11.06.2018 - допущена відповідачем при виконанні рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2018 у справі №522/13690/17, може бути оскаржена в рамках правил, встановлених ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Також суд апеляційної інстанції вказав, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що обраний позивачем спосіб захисту насправді фактично не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. Отже, за таких обставин, судова колегія, як і суд першої інстанції, вважає, що позивач у цій справі, в даному випадку, обрав невірний спосіб захисту - шляхом подання позову про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості, в той час, як спірні правовідносини між сторонами вже були вирішені судом та перейшли до стадії виконання судового рішення.
Суди, приймаючи рішення про необхідність закриття провадження у справі, виходили з того, що оскільки є така, що набрала законної сили постанова суду з того самого фактичного предмету спору і між тими самим сторонами, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
Отже, оскаржуване судове рішення є вмотивованим і таким, що ґрунтується на законі, зокрема положеннях пункту 4 частини 1 статті 238 КАС України.
Правильне застосування судом першої та апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.
Суд критично оцінює посилання скаржника на неврахування постанови Верховного Суду України від 05.11.2013 у справі № 21-2936а13, оскільки правовідносини, які виникли у справі № 21-2936а13 виникли за обставин, які не є подібними обставинам справи № 420/6923/20.
Крім того, суд апеляційної інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови, урахував правові висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 22.08.2019 у справі № 522/10140/17, від 17.04.2019 у справі № 355/1648/15-а та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.
Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо, зокрема, суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.
Пунктом 2 частини 1 статті 333 КАС України встановлено, що у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
З огляду на наведене, Суд вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою слід відмовити.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 333, 359 КАС України, Суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 02.10.2020 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.01.2021 у справі № 420/6923/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення заборгованості.
Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                                                          В. М. Бевзенко
Судді                                                                                                              О. П. Стародуб
                                                                                                              С. М. Чиркін