УХВАЛА 
07 травня 2021 року
м. Київ
справа № 335/3466/14-к
провадження № 51-2233ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати 
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                        ОСОБА_1 ,
суддів                                    ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора,  який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, на вирок Запорізького апеляційного суду від 05 лютого 2021 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
До Верховного Суду надійшла касаційна скарга прокурора, перевіривши яку на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу подано без додержання вимог зазначеної статті.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, котра подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, які є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, а також навести конкретні аргументи на обґрунтування кожної позиції.
Згідно з положеннями ст. 438 КПК однією з підстав для скасування чи зміни судового рішення судом касаційної інстанції, зокрема, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
При вирішенні питання про наявність зазначеної підстави для скасування чи зміни судового рішення суд касаційної інстанції має керуватися ст. 412 КПК.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Як убачається зі скарги, прокурор, не погоджуючись з рішенням апеляційного суду,  хоча й посилається на порушення вимог статей 370, 419 КПК, однак при цьому не зазначив обґрунтувань про те, які саме доводи сторони обвинувачення не було у повній мірі перевірено апеляційним судом під час розгляду кримінального провадження, та не обґрунтував як це вплинуло на законність і обґрунтованість ухваленого апеляційним судом судового рішення в цілому.
До того ж, відповідно до ч. 6 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються її копії з додатками в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження. Ця вимога не поширюється на засудженого, який тримається під вартою.
Проте прокурор не дотримався указаних вимог, оскільки долучив 8 копій касаційної скарги, що не є достатнім, адже учасниками судового провадження згідно з долученими копіями судових рішень, окрім нього, ще є 3 засуджених,                           5 захисників, потерпілий та 2 представники потерпілого. 
З огляду на те, що касаційна скарга прокурора не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків.
Верховний Суд звертає увагу, що особа, яка подає касаційну скаргу та якій надано строк на усунення її недоліків, може виправити їх шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження колегії суддів стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК, вона не надала усіх документів, які мають подаватися разом з касаційною скаргою. 
Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд
 
постановив:
Залишити без руху касаційну скаргу прокурора і встановитистрок п`ятнадцять днів із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_1                                  ОСОБА_2                                ОСОБА_3