П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 квітня 2021 р.	м. Одеса	Справа № 420/3502/21	

Місце ухвалення рішення суду 1 інстанції: м. Одеса;
Дата складання повного тексту ухвали суду 1 інстанції:
15.03.2021 року;
Головуючий в 1 інстанції: Бойко О.Я.
         П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
                           Головуючого судді – Єщенка О.В.
                           суддів                      – Димерлія О.О.
                                                            – Танасогло Т.М.
            За участю: секретаря - Іщенка В.О.
                представника апелянта – Кисельова О.М.
       представника позивача – Ситник О.П. 
                      
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

В С Т А Н О В И В:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення №6304 від 23.02.2021 року Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника.
Також, 12.03.2021 року позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення відповідача.
В обґрунтування вказаних вимог заявник послався на те, що рішення №6304 від 23.02.2021 року не містить обґрунтованих та вмотивованих підстав віднесення підприємства до ризикових платників податків відповідно до пункту 8 Критеріїв ризиковості. В оскаржуваному рішенні Управлінням не зазначено суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для його прийняття, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Позивач вказує, що наявна в Реєстрі інформація негативно вплинула на господарську діяльність підприємства та призводить матеріальних збитків. Отже, невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективне відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року заяву про вжиття заходів забезпечення позову задоволено.
Суд вжив заходи забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення №6304 від 23.02.2021 року, шляхом зупинення дії рішення №6304 від 23.02.2021 року Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Одеській області про відповідність/невідповідність платника податку на додану вартість Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія», критеріям ризиковості платника до набранням суду щодо його оскарження законної сили.
Вирішуючи вказану заяву та проаналізувавши положення ст.ст. 150, 151 КАС України, враховуючи обставини, які передбачають ризики для підприємства у зв`язку з віднесенням Платника до категорії ризикових, контрагенти - покупці відмовляються замовляти у ТОВ «ДІК» товари та укладати нові договори, товаром є овочі та фрукти з обмеженим терміном зберігання, а також неможливість в подальшому отримати підприємствами права на своєчасний податковий кредит, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернутися до суду, а тому заява є мотивованою та підлягає задоволенню.
Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального та процесуального права, Головне управління ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій просить судове рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні заяви у повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки нормам ст.ст. 150, 151 КАС України, ст. 120-1, 201 Податкового кодексу України та Порядку №1165 і помилково не враховано, що реєстрація податкової накладної так само як і перевірка платника критеріям ризиковості носить індивідуальний характер та вчиняється виключно у межах заходів контролю. З огляду на те, що заявлені заходи забезпечення адміністративного позову не є співмірними із позовними вимогами, доводи заявника ґрунтуються на можливих негативних наслідках у зв`язку із прийняттям рішення Комісії, а забезпечення позову у заявлений спосіб фактично призводить до вирішення спору по суті, заява позивача є необґрунтованою і не доводить, що не вжиття таких заходів в подальшому унеможливить відновлення порушених прав та інтересів позивача.
У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" посилається на необґрунтованість доводів апелянта, правильність висновків суду першої інстанції та відсутність обставин для скасування судового рішення.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Аналіз наведених норм показав, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання судового рішення в разі задоволення позовних вимог.
Однією з підстав забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі. Очевидність небезпеки полягає в тому, що за певних умов можуть настати такі дії або події, які безумовно призведуть до порушення прав та законних інтересів позивача.
Забезпечення позову допускається, якщо невжиття цих заходів може ускладнити або привести до неможливості виконання рішення суду.
Тобто інститут забезпечення позову є однією з гарантій захисту прав та законних інтересів позивача в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.
Заходи забезпечення мають бути вжиті в межах позовних вимог та бути співмірними із позовними вимогами. Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.
Апеляційний суд враховує, що, звертаючись із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення, позивачем не обґрунтовуються істотні обставини або умови, наявність яких суттєво ускладнює чи унеможливлює виконання рішення суду або відновлення прав та інтересів, за захистом яких він звернувся до суду.
Позивачем не підтверджуються обставини, які обґрунтовано свідчать про неможливість відновлення прав та інтересів у разі задоволення позову, відповідними доказами.
Доводи позивача фактично ґрунтуються на можливих збитках у господарській діяльності, що не є достатнім підтвердженням обставин, за яких допускається вжиття заходів забезпечення позову.
Разом з цим, колегія суддів встановила, що очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та обставини для зупинення дії оспорюваного рішення позивач обґрунтовує неправомірними висновками контролюючого органу щодо ризиковості платника.
Такі ж підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень наведені позивачем і у позовній заяві.
Отже, перевірка правомірності та обґрунтованості рішення відповідача є предметом адміністративного позову, а тому вжиття заходів забезпечення позову з підстав невідповідності законам, нормативно-правовим актам, а також невідповідність критерію обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень фактично призведе до вирішення спору по суті без розгляду справи і суперечитиме завданню заходів забезпечення адміністративного позову.
Беззаперечні обставини, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до ухвалення рішення у цій справі, дані про неможливість захисту цих прав та інтересів позивача без вжиття таких заходів, матеріали справи не містять.
Враховуючи викладене, оскільки заява позивача об`єктивно не обґрунтована обставинами, за якими можливо встановити очевидну небезпеку заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, а їх захист стане неможливим без вжиття заходів забезпечення позову, чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, колегія суддів вважає заяву необґрунтованою, а висновок суду першої інстанції про вжиття заходів забезпечення позову – помилковим.
З огляду на те, що висновки суду ґрунтуються на неправильному застосуванні норм процесуального права, не відповідають обставинам справи, колегія суддів вважає, що судове рішення відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню.
Керуючись ст.ст. 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 15 березня 2021 року – скасувати.
Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунайська імпортна компанія" про вжиття заходів забезпечення позову – відмовити.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено та підписано 29.04.2021 року.

         Головуючий-суддя:                                                                О.В. Єщенко  
         
         Судді:                                                                                        О.О. Димерлій  
                                                                                                             
                                                                                                             Т.М. Танасогло