ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

23 червня 2021 року                                                                    м. Чернівці
справа № 725/2545/21
провадження № 822/635/21
Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого        Перепелюк І. Б. 
суддів : Височанської Н.К., Литвинюк І.М.
секретар Собчук І.Ю. 

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 травня 2021 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект», треті особи: Чернігівська районна державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Дар`я Володимирівна, приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук Віталіна Григорівна, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державних реєстраторів, про витребування майна із чужого незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТзОВ «Кей-Колект», треті особи: Чернігівська районна державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д. В., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В. Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державних реєстраторів, про витребування майна із чужого незаконного володіння. 
ОСОБА_2 заявив клопотання про забезпечення позову. Свою заяву мотивував тим, що квартира, яка є предметом спору, неодноразово відчужувалась, а тому існує велика ймовірність, що не вжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав позивача у разі продажу/дарування спірного майна чи передачі його в іпотеку. 
Просив суд накласти заборону на розпорядження ОСОБА_1 квартирою по АДРЕСА_1 , в тому числі вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції
Ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 травня 2021 року заяву про забезпечення позову задоволено.
Заборонено ОСОБА_1 розпоряджатися квартирою АДРЕСА_2 , в тому числі вчиняти будь-які дії щодо відчуження квартири. 
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення даного позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду першої інстанції в частині забезпечення позову скасувати та в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також порушення норм процесуального права. Зазначає, що звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову, заявник не навів обставин необхідності вжиття заходів забезпечення позову, не надав на їх підтвердження доказів, що свідчить про обґрунтованість заяви. Зазначає, що забезпеченням позову обмежується його право власності на вказане майно.

Мотивувальна частина
Обставини справи, встановлені судом 
Як убачається з матеріалів справи  ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ТзОВ «Кей-Колект», треті особи: Чернігівська районна державна адміністрація, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Пономарьова Д. В., приватний нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Савчук В. Г., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними дій державних реєстраторів, про витребування майна із чужого незаконного володіння. 
Зі змісту позову вбачається, що позивач просить суд витребувати у ОСОБА_1 на його користь нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови
Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з  таких підстав. 
Апеляційним судом переглядається ухвала суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги лише в частині оскарження забезпечення позову.
Згідно з ч. 1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Статтею 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.
За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.
Положеннями статті 152 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.
Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.
Статтею 124 Конституції України  визначений принцип обов`язковості судових рішень.
Особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.
Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.
Отже, під час розгляду заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції мав перевірити наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.
Саме такі висновки містяться у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року, справа № 183/5864/17-ц.
Предметом даного спору є визнання протиправними дій державних реєстраторів, щодо нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_2 та витребування вказаної квартири із чужого незаконного володіння. При цьому судом враховано, що заява мотивована тим, що спірна квартира неодноразово відчужувалась, а тому існує велика ймовірність, що не вжиття заходів забезпечення позову може унеможливити поновлення порушених прав позивача у разі продажу/дарування спірного майна чи передачі його в іпотеку.
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обраний позивачами вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, а необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову, що в силу положень статей 149-153 ЦПК України, свідчить про обґрунтованість поданої заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти певні дії, а тому суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що не забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
Спростовуючи доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не перевірено належним чином, чи дійсно між сторонами виник спір та чи дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, слід зазначити, що судом, на підставі наведених у заяві про забезпечення позову доводів, а також на підставі наданих доказів встановлено існування між сторонами спору, та правильно зроблено висновки, що застосовані заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, тобто безпосередньо пов`язані з предметом спору, є співмірними заявленим вимогам, а також необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення, а цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті.
Доводи апелянта про те, що забезпеченням позову порушують його право власності на спірне майно є безпідставними, оскільки ст.158 ЦПК України передбачає підстави скасування заходів забезпечення позову у разі відмови у задоволенні позовних вимог, а також у разі їх задоволення. Забезпечення позову не являється фактичним вирішенням справи по суті і не порушує права відповідача щодо володіння та користування цим майном, а лише обмежує його у здійсненні деяких дій на певний період.
До того ж задоволення заяви про забезпечення позову не є фактичним вирішенням справи по суті і не порушує прав відповідача (чи третіх осіб) щодо користування та розпорядження майном, на яке накладено заборону в рамках забезпечення позову, а лише обмежує його у здійсненні прав на його відчуження на певний період.
Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що наведенні скаржником доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм процесуального права, які привели до неправильного вирішення питання. Висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду в частині забезпечення позову постановлена з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Першотравневого районного суду м.Чернівців від 05 травня 2021 року в частині забезпечення позову залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий                                         І.Б. Перепелюк 
       
Судді: Н.К. Височанська 
                 І.М. Литвинюк