УХВАЛА

19 квітня 2021 року 
Київ
справа №380/6406/20
адміністративне провадження №К/9901/12222/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Желєзного І.В.,
суддів: Берназюка Я.О.,  Коваленко Н.В., 
перевіривши касаційну скаргу Державної служби геології та надр України
на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року 
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року
у справі №380/6406/20
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" 
до Державної служби геології та надр України,
третя особа: Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України",
про визнання протиправними і скасування наказу та повідомлення, зобов`язання вчинити дії,
У С Т А Н О В И В:
У серпні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Державної служба геології та надр України, в якому просило:
визнати протиправним на скасувати наказ Державної служби геології та надр України №175 від 21 травня 2020 року "Про внесення змін до наказу Держгеонадр від                   16 березня 2020 року №94";
визнати протиправним та скасувати повідомлення про розмір збору (Тинівське газове родовище) №11053/01-2/11-20 від 22 липня 2020 року, видане Державною службою геології та надр України;
зобов`язати Державну службу геології та надр України видати та надіслати Товариству з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" повідомлення про розмір збору за надання спеціального дозволу на користування ділянкою надр Тинівського газового родовища, площею 58,63 км. кв. (поклади НД-2-НД-5) згідно розрахунку розміру збору за надання спеціального дозволу на користування надрами Тинівського газового родовища (поклади НД-2-НД-5), визначеного в інформаційному звіті ДНВП "Геоінформ Україна" №07/307-2061 від 21 липня 2020 року.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року, позов задоволено.    
05 квітня 2021 року відповідачем направлено до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі №380/6406/20.
Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) колегія суддів приходить до висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава, на якій подається касаційна скарга з визначенням передбаченої ст. 328 цього Кодексу підстави.
Відповідно до абзацу 1 ч. 4 ст. 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Справа №380/6406/20 розглядалася судами попередніх інстанцій за правилами спрощеного позовного провадження.
При касаційному оскарженні судових рішень у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження скаржник повинен обґрунтувати підстави для відкриття касаційного провадження відповідно до ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.
В касаційній скарзі представник відповідача посилається на те, що оскаржувані судові рішення не відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 25 травня 2018 року у справі №826/6102/16.
Колегія суддів відхиляє посилання скаржника на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 25 травня 2018 року у справі №826/6102/16, оскільки така стосується оцінки судом інших фактичних обставин справи та не спростовує висновків судів попередніх інстанцій. Так правовідносини у справі №826/6102/16 стосуються визнання протиправним рішення про відмову у наданні ТОВ "Нафтогазрембуд-1" спеціального дозволу на користування надрами та зобов`язання Державну службу геології та надр України видати ТОВ "Нафтогазрембуд-1" спеціальний дозвіл на користування надрами, що не є подібними до тих, що виникли у цій справі.
Водночас, звертаючись з даною касаційною скаргою та оскаржуючи судове рішення, яке прийняте за правилами спрощеного провадження, представник відповідача не вказує у скарзі виняткові обставини, що передбачені п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав, передбачених ч. 4 ст. 328 КАС України.
Отже у касаційній скарзі не обґрунтовано наявність підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4 ст. 328 і ч. 5 ст. 328 КАС України.
Крім того, частиною 4 ст. 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додається документ про сплату судового збору.
В порушення вказаних вимог, відповідачем не додано до касаційної скарги документа про сплату судового збору, що підтверджується актом Верховного Суду від 07 квітня 2021 року №380/6406/20/21541/21.
З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що позивачем є юридична особа, яка заявила три вимоги немайнового характеру.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду позову немайнового характеру, який подано юридичною особою ставка судового збору становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" встановлено на 2020 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб в місячному розмірі з 01 січня - 2102,00 грн.
Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.
Отже, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 12612,00 грн (200% * (2102,00 * 3).
Реквізити для сплати судового збору: УК у Печерському районі/Печерський район/ 22030102; номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007; код ЄДРПОУ: 37993783; призначення платежу: "*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), ВЕРХОВНИЙ СУД (назва відповідного касаційного суду, де розглядається справа, або Велика Палата Верховного Суду), номер справи, у якій сплачується судовий збір.
Відповідно до ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу, а саме така касаційна скарга залишається без руху.
Виходячи з наведеного, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків касаційної скарги особі, яка її подала, шляхом надання до суду документа про сплату судового збору та обґрунтування наявності підстав касаційного оскарження, передбачених ч. 4 ст. 328 та ч. 5 ст. 328 КАС України.
У випадку неусунення недоліків касаційної скарги, така буде повернута особі, яка її подала, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 та ч. 2 ст. 332 КАС України.
Керуючись ст.ст. 121, 329, 330, 332, 333, КАС України,
УХВАЛИВ:
Залишити без руху касаційну скаргу Державної служби геології та надр України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13 жовтня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24 лютого 2021 року у справі №380/6406/20 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нафтогазрембуд-1" до Державної служби геології та надр України, третя особа: Державне науково-виробниче підприємство "Державний інформаційний геологічний фонд України", про визнання протиправними і скасування наказу та повідомлення, зобов`язання вчинити дії.
Надати скаржнику строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                              І. В. Желєзний
Судді                                                                                                                   Я. О. Берназюк
                                                                                                                                            Н. В. Коваленко