ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

17 червня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 736/90/21
Головуючий у першій інстанції – Кутовий Ю. С.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/802/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого - судді Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.
секретар: Поклад Д.В.

учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 
відповідач: Корюківська міська рада Чернігівської області
особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області у складі судді Кутового Ю.С. від 23 лютого 2021 року, місце ухвалення рішення м.Корюківка, у справі за позовом ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, 

                         В С Т А Н О В И В:

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, в якому просила: визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - картоплесховище загальною площею 1734,0 кв.м (основна площа 1508,8 кв.м, допоміжна площа 225,2 кв.м), що знаходиться по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача зняти з балансу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, виключити зі статутного капіталу КП ”Убідське” Корюківської міської ради та виключити з переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частину приміщення картоплесховища (1988 р.) в селі Сахутівка Корюківського району Чернігівської області (на даний час - АДРЕСА_1 ). В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що на підставі цивільно-правових угод вона викупила у співвласників КСП ім.Шевченка с.Сахутівка їх майнові частки, що підтверджується виданими на її ім`я органом місцевого самоврядування свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) серії ЧНКК: №01355 від 19.11.2019 року, №01357 від 21.12.2019 року, №01389 від 15.09.2020 року, №01399 від 22.09.2020 року, №01401 від 07.10.2020 року. ОСОБА_1 у позові зазначає, що вона звернулась до КП ”Убідське”, як до підприємства-користувача розпайованого майна з відповідною заявою щодо виділу їй зі складу пайового фонду майна в натурі, а саме, картоплесховища (1988 р.) залишковою вартістю 145 000 грн. Її заява була задоволена і їй було передано у власність картоплесховище (1988 р.), залишковою вартістю 145 000 грн. Заяву позивача було задоволено, і 26.11.2020 року, відповідно до акту приймання-передачі майна позивач прийняла у власність картоплесховище (1988р.) залишковою вартістю 145 000 грн. Позивач стверджує, що в подальшому з`ясувалось, що з невідомих причин, помилково, половина приміщення картоплесховища (1988р.) була прийнята на баланс КП ”Убідське” Корюківської міської ради, що унеможливлює оформити право власності на виділене позивачу нерухоме майно через Державну реєстраційну службу України. За даних обставин, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 року позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нежитлову будівлю - картоплесховище загальною площею 1734,0 кв.м (основна площа 1508,8 м.кв., допоміжна 225,2 м.кв.), що знаходиться по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Корюківську міську раду Чернігівської області зняти з балансу КП ”Убідьське” Корюківської міської ради, виключити зі статутного капіталу КП ”Убідьське” Корюківської міської ради, та виключити із переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частину приміщення картоплесховища (1988 р.) в с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області (на даний час - АДРЕСА_1 ). Суд зазначив, що сплачений судовий збір залишити за позивачем.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , який не брав участі у справі, але вважає, що рішенням суду першої інстанції від 23.02.2021 року порушено його права та інтереси, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року, відмовивши у задоволенні позову. ОСОБА_2 вказує, що про наявність рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року він дізнався від голови комісії з врегулювання майнових спорів співвласників реорганізованого КСП ім.Шевченка с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області 07.04.2021 року, який повідомив, що необхідно звільняти 1/2 частину нежитлового приміщення площею 747,96 кв.м, яке передано апелянту відповідно до договору відповідального зберігання майна, з правом використання від 19.04.2018 року. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року ухвалено судом з порушенням норм матеріального і процесуального права, його висновки не ґрунтуються на повно встановлених обставинах по справі, оскаржуване рішення порушує не тільки права апелянта, як зберігача майна за укладеним договором та співвласника майна КСП ім.Шевченка с. Сахутівка Корюківського району Чернігіувської області, а і права інших співвласників майна. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, не залучивши до участі у справі співвідповідачів - співвласників майнових паїв, чи їх уповноважених осіб, порушив право співвласників мирно володіти своїм майном, а також порушив їх право на захист у суді від перешкод щодо володіння чи користування майном. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 стверджують, що згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії ЧНКК: №01327 від 13.09.2018 року, №01328 від 13.09.2018 року, №01334 від 13.12.2018 року, №01347 від 27.06.2019 року, №01349 від 27.11.2019 року, він має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім.Шевченка, реорганізованого у ПОСП ”Мир” с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, але до участі у даній справі його судом залучено не було. Доводи апеляційної скарги вказують, що власники майнових паїв є співвласниками пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства, і володіють, користуються та розпоряджаються цим майном на праві спільної часткової власності. При цьому, уповноваженим представникам власників майнових паїв не надано право передавати майно співвласників майнових паїв у власність, а лише покладено обов`язок документального оформлення таких прав. Доводи апеляційної скарги зазначають, що підписання акту прийому- передачі майна від 26.11.2020 року комісією з врегулювання майнових спорів співвласників реорганізованого КСП ім.Шевченка с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області по передачі позивачу у власність картоплесховища (1988 р.) залишковою вартістю 145 000 грн., не може вважатися волевиявленням співвласників майна колишнього КСП ім.Шевченка с.Сахутівка на виділення майнового паю в натурі. Доводи апеляційної скарги стверджують, що суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку відносно того, що ОСОБА_1 правомірно набула право власності на спірне майно, оскільки рішення стосовно виділення їй майна в натурі співвласниками майна не приймалось. Доводи апеляційної скарги вказують, що суд першої інстанції при розгляді даної справи не вирішив питання щодо необхідності залучення до участі у справі в якості співвідповідачів співвласників майна КСП ім.Шевченка с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, оскільки їх майнові права та інтереси пов`язані із вирішенням даного спору. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції не мав права вирішувати питання про зобов`язання Корюківської міської ради Чернігівської області зняття з балансу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, виключення зі статутного капіталу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, виключення із переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частини приміщення картоплесховища (1988 р.) в с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області за наявності рішення Корюківської міської ради про взяття на баланс та включення вказаного майна до статутного капіталу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, без його скасування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року.  
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Корюківська міська рада Чернігівської області вказує, що у прийнятті рішення по даній справі покладається на розсуд суду.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_2 - адвокат Минець О.В. підтримав доводи та вимоги поданої апеляційної скарги.  
В судовому засіданні апеляційного суду позивач ОСОБА_1 просила залишити без задоволення апеляційну скаргу у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін обґрунтоване рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року. 
В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_2 , представник відповідача Корюківської міської ради, належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду даної справи, не з`явились, у письмовому вигляді просили суд розглянути дану справу за їх відсутності. Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.  

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що на підставі цивільно-правових угод позивач ОСОБА_1 викупила у співвласників КСП ім.Шевченка с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області їх майнові частки, що підтверджується виданими на ім`я позивача органом місцевого самоврядування свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнові сертифікати) серії ЧНКК: №01355 від 19.11.2019 року, №01357 від 21.12.2019 року, №01389 від 15.09.2020 року, №01399 від 22.09.2020 року, №01401 від 07.10.2020 року (а.с.15-17).

Згідно копії акту приймання-передачі майна від 26.11.2020 року (а.с.10), начальник КП ’’Убідське’’ ОСОБА_3 , у присутності комісії з врегулювання майнових відносин, яка діє на підставі рішення зборів співвласників реорганізованого КСП ім.Шевченка с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, протокол №1 від 04.11.2007 року, передає, згідно поданої заяви та доданих документів, а ОСОБА_1   приймає  у  власність  майно,  а  саме:  картоплесховище  (1988р.) - 145 000 грн.            

Відповідно до рішення виконавчого комітету Корюківської міської ради Чернігівської області від 30.11.2020 року №399 ’’Про впорядкування адресного господарства’’(а.с.11), було присвоєно нову поштову адресу об`єкту нерухомого майна - картоплесховищу, що у відповідності до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) серії ЧНКК №01355 від 19.11.2019 року, №01357 від 21.12.2019 року, №01389 від 15.09.2020 року, №01399 від 22.09.2020 року, №01401 від 07.10.2020 року та акта приймання-передачі майна від 26.11.2020 року належить ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 . Підстава: заява вх.№275/04-05 від 30.11.2020 року.  

Матеріали справи містять в собі свідоцтва (копії) про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії ЧНКК: №01327 від 13.09.2018 року, №01328 від 13.09.2018 року, №01334 від 13.12.2018 року, №01347 від 27.06.2019 року, №01349 від 27.11.2019 року, видані Корюківською міською радою на ім`я ОСОБА_2 (а.с.50-54), відповідно до яких ОСОБА_2 має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого у ПОСП ”Мир” с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників.  

19.04.2018 року між Комунальним підприємством ”Батьківщина” Корюківської міськради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір відповідального зберігання майна з правом користування (а.с.55-58), відповідно до якого фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв на відповідальне зберігання приміщення картоплесховища (1/2ч.), площею 747,96 кв.м. Матеріали справи містять акт прийому-передачі вказаного майна по договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року (а.с.59). Додатковою  угодою №1 до договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року, а саме, п.1 вказаної додаткової угоди №1, було внесено зміни до преамбули договору: замінено слова ”…Комунальне підприємство “Батьківщина”, іменоване надалі ”Поклажодавець”, в особі директора КП ’’Батьківщина’’ ОСОБА_4 , що діє на діє на підставі Статуту…’’ словами ”…Комунальне підприємство ”Убідське” Корюківської міської ради, іменоване надалі ”Поклажодавець” в особі директора ОСОБА_3 , що діє на підставі Статуту…’’. Реквізити сторін було викладено в іншій редакції, згідно п.2 зазначеної додаткової угоди №1 (а.с.60).

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 року позов ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, задоволено. Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на нежитлову будівлю - картоплесховище загальною площею 1734,0 кв.м (основна площа 1508,8 м.кв., допоміжна 225,2 м.кв.), що знаходиться по АДРЕСА_1 . Зобов`язано Корюківську міську раду Чернігівської області зняти з балансу КП ”Убідьське” Корюківської міської ради, виключити зі статутного капіталу КП ”Убідьське” Корюківської міської ради, та виключити із переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частину приміщення картоплесховища (1988 р.) в с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області (на даний час - АДРЕСА_1 ). Суд зазначив, що сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 23.02.2021 року, задовольняючи вимоги заявленого ОСОБА_1 позову, суд першої інстанції виходив із наявності правових підстав для задоволення позову.    

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржуване рішення від 23.02.2021 року ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, при цьому, суд прийняв рішення про права, інтереси особи, яка не була залучена до участі у справі, а саме, апелянта ОСОБА_2 .         
З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.  

За приписами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.

Право на ефективний судовий захист регламентовано також статтею 2 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року та статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР ”Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції”.

Відповідно до положень частини першої статті 4 ЦПК України, яка регламентує право на звернення до суду за захистом, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ч.4 статті 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі №372/51/16-ц, провадження №14-511цс18, зроблено висновок, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів і обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, як вказано у висновках Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі №523/9076/16-ц. Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу, як співвідповідача. 
За теоретичним визначенням “відповідач” - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.
Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено, що суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Визначення предмета, підстав позову та відповідача у спорі - це право, яке належить позивачу (стаття 13 ЦПК України). Установлення обґрунтованості позову - це обов`язок суду, який здійснюється під час розгляду справи.
Отже, за приписами закону позивач самостійно визначається з колом осіб, які є відповідачами у справі.
За змістом норм цивільного процесуального права, з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі. При цьому суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі, як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому.
Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє у задоволенні позову.
Частиною четвертою статті 12 ЦПК України регламентовано, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Матеріали справи містять в собі свідоцтва (копії) про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії ЧНКК: №01327 від 13.09.2018 року, №01328 від 13.09.2018 року, №01334 від 13.12.2018 року, №01347 від 27.06.2019 року, №01349 від 27.11.2019 року, видані Корюківською міською радою на ім`я ОСОБА_2 (а.с.50-54), відповідно до яких ОСОБА_2 має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого у ПОСП ”Мир” с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників.  
19.04.2018 року між Комунальним підприємством ”Батьківщина” Корюківської міськради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 було укладено договір відповідального зберігання майна з правом користування (а.с.55-58), відповідно до якого фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв на відповідальне зберігання приміщення картоплесховища (1/2ч.), площею 747,96 кв.м. Матеріали справи містять акт прийому-передачі вказаного майна по договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року (а.с.59). Додатковою  угодою №1 до договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року, а саме, п.1 вказаної додаткової угоди №1, було внесено зміни до преамбули договору: замінено слова ”…Комунальне підприємство “Батьківщина”, іменоване надалі ”Поклажодавець”, в особі директора КП ’’Батьківщина’’ ОСОБА_4 , що діє на діє на підставі Статуту…’’ словами ”…Комунальне підприємство ”Убідське” Корюківської міської ради, іменоване надалі ”Поклажодавець” в особі директора ОСОБА_3 , що діє на підставі Статуту…’’. Реквізити сторін було викладено в іншій редакції, згідно п.2 зазначеної додаткової угоди №1 (а.с.60).

У січні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю, в якому просила: визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - картоплесховище загальною площею 1734,0 кв.м (основна площа 1508,8 кв.м, допоміжна площа 225,2 кв.м), що знаходиться по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача зняти з балансу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, виключити зі статутного капіталу КП ”Убідське” Корюківської міської ради та виключити з переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частину приміщення картоплесховища (1988 р.) в селі Сахутівка Корюківського району Чернігівської області (на даний час - АДРЕСА_1 ).

Апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги відносно того, що позивач ОСОБА_1 , заявляючи вищезазначені позовні вимоги, не залучає до участі у справі у відповідному належному статусі ОСОБА_2 , який згідно свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат), серії ЧНКК: №01327 від 13.09.2018 року, №01328 від 13.09.2018 року, №01334 від 13.12.2018 року, №01347 від 27.06.2019 року, №01349 від 27.11.2019 року, виданих Корюківською міською радою, має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства ім. Шевченка, реорганізованого у ПОСП ”Мир” с.Сахутівка Корюківського району Чернігівської області, відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників (а.с.50-54). Крім того, відповідно до договору відповідального зберігання майна з правом користування від19.04.2018 року (а.с.55-58), та додаткової угоди №1 до даного договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року (а.с.60), фізична особа-підприємець ОСОБА_2 прийняв на відповідальне зберігання приміщення картоплесховища (1/2ч.), площею 747,96 кв.м. Строк зберігання: з 19.04.2018 року по 19.04.2028 року (п.1.6. вказаного договору відповідального зберігання майна з правом користування від 19.04.2018 року).
Приймаючи до уваги вищенаведене, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що ОСОБА_2 не залучено до участі у справі у належному статусі, хоча предметом заявленого позову є питання, які фактично стосуються і впливають на його права, інтереси та обов`язки, оскільки у вимогах заявленого позову ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на нежитлову будівлю - картоплесховище загальною площею 1734,0 кв.м (основна площа 1508,8 кв.м, допоміжна площа 225,2 кв.м), що знаходиться по АДРЕСА_1 ; зобов`язати відповідача зняти з балансу КП ”Убідське” Корюківської міської ради, виключити зі статутного капіталу КП ”Убідське” Корюківської міської ради та виключити з переліку комунального майна Корюківської міської територіальної громади частину приміщення картоплесховища (1988 р.) в селі Сахутівка Корюківського району Чернігівської області (на даний час - АДРЕСА_1 ).
При цьому необхідно зазначити, що приписами статті 51 ЦПК України, яка регламентує залучення до участі у справі співвідповідача, не передбачено залучення до участі у справі співвідповідача на стадії апеляційного розгляду справи.            
Відповідно до приписів п.4 ч.3 статті 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 необхідно задовольнити, рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23.02.2021 року необхідно скасувати. На підставі вищезазначених обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю. 

Вирішуючи питання розподілу судових витрат між сторонами, апеляційний суд виходить із наступного.
Апеляційному суду надано довідку-розрахунок про розмір коштів, які підлягають виплаті адвокату №16 від 08.06.2021 року (а.с.107), на підставі договору про надання правової допомоги від 07.04.2021 року (а.с.103-105), з якого вбачається, що адвокату Минець О.В. підлягає до виплати 9 000 грн. за надання правової допомоги ОСОБА_2 за виконану роботу: вивчення законодавства щодо виділення зі складу пайового фонду майна колишнього КСП в натурі окремим власникам чи групам власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань - 5 годин; надання консультації з питань про виділення конкретного майна в натурі окремим співвласникам (групам співвласників) - 2 години; підготовка матеріалів справи та складання апеляційної скарги - 5 годин; ознайомлення з матеріалами цивільної справи; приймання участі в судових засіданнях при розгляді апеляційної скарги. Сума гонорару в розмірі 9 000 грн. оплачена ОСОБА_2 , що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №01-04/21 від 07.04.2021 року (а.с.101). 

Приписами ч.1 статті 133 ЦПК України регламентовано, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. 
Відповідно до ч.1,ч.2 статті 137 ЦПК України, яка визначає витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Приписами ч.5 статті 137 ЦПК України регламентовано, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Згідно вимог ч.6 статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. 
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Приймаючи до уваги, що позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду стверджувала про необхідність зменшення розміру відшкодування витрат на правничу допомогу (не більше 2 000 грн.), в порядку приписів ч.5 статті 137 ЦПК України, з врахуванням засад виваженості, розумності та справедливості, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2 000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

На підставі ч.1 статті 141 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 3 537 (три тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. в рахунок відшкодування документально підтвердженого (а.с.40,70) сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору.

Керуючись статтями: 141, 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

                        П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 23 лютого 2021 року скасувати.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Корюківської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нежитлову будівлю. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 : 3 537 (три тисячі п`ятсот тридцять сім) грн. в рахунок відшкодування сплаченого за подання апеляційної скарги судового збору, 2 000 (дві тисячі) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.  

Головуючий:                                           Судді: