Справа № 761/22915/20	 	 	 	Головуючий у 1 інстанції Антонюк М.С.	
Провадження № 33/824/683/2021	 	 	 	Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.	

 
                                     КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
            ___________________________________________________________________
 
                                                       П О С Т А Н О В А
                                                           іменем України
 
02 червня 2021 року                                                           м. Київ 
 
Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гуленка Ю.М. в інтересах ОСОБА_1                   на постанову судді Шевченківського  районного суду м. Києва від 21.08.2020 року, якою 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП,                           та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                                               25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., на користь держави, -
                                                       В С Т А Н О В И В:
Згідно постанови,  ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Директора - розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних (далі - Фонд), в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20                  та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом від 27.05.2020 за № 27-6914/20 неправомірно відмовила в наданні інформації у відповідь на адвокатський запит адвоката Осики С.В. від 24.04.2020 за вих. № 3955. Крім того,                   ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді Директора - розпорядника Фонду, в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 20 та ч. 2 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» листом від 28.05.2020 за № 27-6966/20 неправомірно відмовила в наданні інформації                       у відповідь на адвокатський запит адвоката Осики С.В. від 04.04.2020 за                                     вих.  № 3959. Таким чином вказаними діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.
Постановою Шевченківського  районного суду м. Києва від 21.08.2020 року   ОСОБА_1  визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі                              25 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 (чотириста двадцять п`ять) грн. 00 коп., на користь держави.
Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Гуленко Ю.М. в інтересах                    ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку                     з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає,                    що при винесенні постанови судом не було враховано та спростовано належних доводів сторони захисту, окрім того, суд вийшов за межі власних повноважень та не встановив всіх елементів складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 вимог закону дотримано не було, оскільки в протоколі наведено лише зміст наданого запиту, однак не враховано пояснень ОСОБА_1 , які були направлені на адресу Ради адвокатів Донецької області. Зазначає, що зважаючи на ту обставину, що ордер адвоката Осики С.В. не відповідав нормам законодавства та не містив відповідних обов`язкових реквізитів, а саме посилання на договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги. Окрім того зазначає, що у вказаному протоколі відсутні конкретизація та зазначення у чому полягає порушене право запитувача інформації, а тому, вважає, що протокол від 24.07.2020 серія ДН № 0032 взагалі не мав бути складений з підстав, визначених в пункті 3 розділу ІІІ Порядку № 328. Також вважає, що при складанні вказаного протоколу було знехтувано правом особи на отримання правової допомоги. Зазначає, що запитання адвоката у запиті є некоректними, оскільки фактична відповідь на більшість із поставлених питань фактично зводилась би до надання адвокату консультацій і роз`яснень положень законодавства, а тому ОСОБА_1 усвідомлювала відсутність обов`язку надання інформації через помилки адвоката при зверненні з адвокатським запитом, окрім того зі змісту запиту було незрозумілою мета запитуваної адвокатом Осикою С.В. інформації та цілі, для яких вона запитується, оскільки із зазначеного запиту не вбачається жодних посилань на те, які саме права громадянки ОСОБА_2 були порушені і чи дійсно така інформація стосується її прав та інтересів. У своїх додаткових поясненнях зазначає, що протоколи не відповідають вимогам КУпАП так як складені неналежною особою - Уповноваженою особою Ради адвокатів Донецької області, при цьому адреса робочого місця адвоката Осики С.В. знаходиться в м. Києві, а тому вважає, що провадження мала здійснювати уповноважена особа Ради адвокатів м. Києва. Крім того, вважає, що протоколи складено з порушенням строків визначених законодавством. Також вказує, що ненадання копій документів                               не підпадає під визначення диспозиції об`єктивної сторони правопорушення ч. 5 ст 212-3 КУпАП. У зв`язку з викладеним вважає, що ОСОБА_1 неправомірно притягнуто до відповідальності фактично за відмову у наданні копій документів, що стосувались безпосередньої діяльності Фонду.
Осика С.В. у своїх запереченнях на апеляційну скаргу зазначає, що постанову суду вважає справедливою, а доводи апелянта необґрунтованими та такими, що не можуть бути прийняті судом, а тому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення.
Заслухавши пояснення адвоката Гуленка Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, пояснення Осики С.В. , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не  підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, рішення приймається на підставі доказів, оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
При прийняті рішення щодо  ОСОБА_1  місцевим судом було дотримано вказані вимоги закону.
Висновок суду про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 212-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.
Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, адвокатському запиті Осики С.В. та доданих до нього документів, відповіді на запит директором - розпорядником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , та інших доказів, які детально проаналізовані в мотивувальній частині постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», держава створює належні умови для діяльності адвокатури та забезпечує дотримання гарантій адвокатської діяльності.
За приписами ст. 24 цього Закону адвокат може звернутися із запитом про надання інформації.
Одним із механізмів забезпечення адвокатської діяльності є передбачена ч. 5                     ст. 213-3 КУпАП відповідальність за неправомірну відмову в наданні інформації, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності на адвокатський запит.
Як вбачається з матеріалів провадження, адвокат Осика С.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , з метою захисту її прав та інтересів двічі звертався до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом від 24.04.2020 за вих. № 3955, у якому просив надати наступну інформацію та документи: витяг із затвердженого виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування; витяг із переліку вкладників, що сформований уповноваженою особою Фонду, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом; повідомити, чи передавалися грошові кошти                        ОСОБА_2 , які були розміщені на рахунках у ПАТ «Банк Фінанси та Кредит» та на які було накладено арешт за судовим рішенням до дня віднесення вказаного банку до категорії неплатоспроможних, приймаючому або перехідному банку чи спеціалізованій установі, утвореній Фондом гарантування вкладів фізичних осіб; перелік осіб (ПІБ), які входили та входять до складу адміністративної ради Фонду, починаючи з 2015 по                     2020 роки; копії наказів, рішень про призначення представників від Кабінету Міністрів України до складу адміністративної ради Фонду починаючи з 2015 по 2020 роки; копії наказів, рішень про призначення до складу адміністративної ради Фонду двох представників від Національного банку України у термін з 2015 по 2020 роки; копії наказів рішень про делегування до складу адміністративної ради Фонду представника профільного комітету Верховної Ради України у термін з 2015 по 2020 роки; копії рішень Адміністративної ради Фонду щодо обрання Голови адміністративної ради Фонду починаючи з 2015 по 2020 роки; копії рішень про затвердження регламенту адміністративної ради Фонду у термін з 2015 по 2020 роки; копії регламенту адміністративної ради Фонду, який діяв у термін з 2015 року по 2020 рік включно; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду щодо затвердження кошторису витрат Фонду, починаючи з 2015 по 2020 роки; копії усіх Рішень Адміністративної ради Фонду про затвердження стратегії розвитку Фонду та річних планів його діяльності починаючи з 2015 по 2020 роки; копії Рішень Адміністративної ради Фонду про затвердження засади інвестиційної політики Фонду та щорічний інвестиційний план Фонду з 2015 по                        2020 роки; та із запитом від 04.04.2020 за вих. № 3959 відповідно якого, адвокат Осика С.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , з метою захисту її прав та інтересів, просив надати наступну інформацію та документи: щодо руху грошових коштів ОСОБА_2 списаних із вкладних рахунків; виписки (копії) платіжки (копії) чи інші банківські документи з рахунків, що підтверджують відповідні перерахування; ким особисто (вказати прізвище, ім`я, по - батькові, посаду), коли та на якій підставі було прийняте рішення про списання зазначених вище коштів ОСОБА_2 із вказаних вище вкладних рахунків; копії усіх рішень Адміністративної ради Фону що про призначення на посаду та звільнення з посади директорів - розпорядників Фонду терміном з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень Адміністративної ради Фону що до звільнення з посади директорів - розпорядників Фонду у термін з 2015 по 2020 рік; копії усіх Рішень Адміністративної ради Фонду що затвердження персонального складу виконавчої дирекції Фонду за поданням директора - розпорядника Фонду у термін з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду про погоджування звіту виконавчої дирекції Фонду про обґрунтування вибору найменш витратного для Фонду способу виведення з ринку банку, що віднесений до категорії неплатоспроможних, та стан виконання плану врегулювання за попередній квартал до кінця першого місяця, що настає за звітним кварталом починаючи з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду про погодження звіту виконавчої дирекції Фонду про стан реалізації активів (майна) банків, щодо яких прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію за попередній квартал до кінця першого місяця, що настає за звітним кварталом терміном з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду про затвердження рішення виконавчої дирекції Фонду про встановлення спеціального збору до Фонду або диференційованих зборів до Фонду залежно від ризиків банків починаючи з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду про затвердження рішення виконавчої дирекції Фонду про залучення кредитів або безповоротної фінансової допомоги у термін з 2015 по 2020 рік; копії усіх рішень адміністративної ради Фонду про щорічні визначення аудитора для проведення аудиторської перевірки Фонду терміном починаючи з 2015 по 2020 рік; копії усіх річних звітів Фонду починаючи з 2015 по 2020 рік; копії усіх Рішень Адміністративної ради Фонду про проведення позачергових аудиторських перевірок Фонду і з рішенням про визначення аудитора для її проведення починаючи з 2015 по 2020 рік.
Судом першої інстанції було встановлено обставини, які стали причиною для звернення адвоката Осики С.В. із відповідними запитами, також встановлено, що розпорядником запитуваної адвокатом інформації є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб та вказаний Фонд мав у своєму володінні запитувану інформацію.
При перевірці матеріалів справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідь директора - розпорядника Фонду ОСОБА_1 на адвокатський запит адвоката Осики С.В. від 04.04.2020 за вих. № 3959, в частині що не стосується розкриття банківської таємниці (про наявність якої не заперечувалось і Осикою С.В.                         в судовому засіданні), та в цілому на адвокатський запит від 24.04.2020 за вих. № 3955,                         за своїм змістом не містить інформації на сформовані адвокатом запитання, яка необхідна останньому для надання правової допомоги ОСОБА_2 , таким чином ОСОБА_1 неправомірно відмовила у наданні інформації на адвокатський запит, посилаючись                          на недоліки розглянутого запиту.
Із вказаними висновками місцевого суду в повній мірі погоджується і суд апеляційної інстанції та вважає в повній мірі обґрунтованими підстави, з яких судом першої інстанції встановлено вину ОСОБА_1 .
Послання апелянта на невідповідність ордеру адвоката, який не містить номеру та дати договору про надання правової допомоги, що стало причиною для відмови у наданні адвокату запитуваної інформації, суд вважає необґрунтованим.
Так, судом першої інстанції цілком вмотивовано зазначено, що відповідно до Положення про ордер на надання правничої (правової) допомоги (затв. Рішенням Ради адвокатів України від 12.04.2019 № 41) в ордері є графа, яка передбачає посилання на договір про надання правової допомоги, його дату та номер, однак, відсутність цієї інформації в адвокатському ордері не є тим недоліком, який тягне недійсність цього документа. Разом з тим, в судовому засіданні апеляційної інстанції було встановлено, що договір між адвокатом Осикою С.В. та його клієнтом ОСОБА_2 було укладено 05.01.2020 року, таким чином свою діяльність адвокат здійснював на підставі договору,                    а тому не зазначення відомостей щодо укладеного договору не може бути підставою для відмови у наданні інформації адвокату, який на підставі договору надає правову допомогу.
Окрім того, посилання адвоката на ту обставину, що судом першої інстанції було вирішено, що протиправність дій ОСОБА_1 полягає у ненаданні копії документів на адвокатський запит, суд вважає безпідставними, так як місцевим судом було встановлено факт саме ненадання інформації на запит адвоката. При цьому положення Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розрізняють дії, які суб`єкт виконання адвокатського запиту повинен вчинити після його отримання - надати відповідну інформацію та/або копії документів. При цьому адміністративна відповідальність суб`єкта виконання адвокатського запиту може наставати лише у випадках відмови в наданні інформації, несвоєчасного або неповного надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності. Однак, ОСОБА_1 взагалі не надала відповіді на запит адвоката                       та відповідно і не надана запитуваних адвокатом документів, а протокол правомірно складено лише в частині неправомірної відмови у наданні інформації на усі сформовані адвокатом запитання, які містилися у запитах. 
Щодо невідповідності протоколу про адміністративне правопорушення, а саме порушення територіального принципу, то вказані доводи є безпідставними, так як відповідно до п. 3 Розділу ІІ Порядку провадження за заявою про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 212-3 КУпАП (порушення права на інформацію), у частині порушення права на інформацію, порушується за заявами адвоката, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати або члена, на території юрисдикції відповідної ради адвокатів регіону, за адресою робочого місця адвоката, кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури, її палати, або за місцем знаходження органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань, що допустили адміністративне правопорушення
Так, судом було встановлено, що адреса основного робочого місця адвоката вказано адресу Донецької області, а як додаткову адресу зазначено абонентську скриньку для листування, яка знаходиться у Київській області. Таким чином, зазначення додаткової адреси не суперечить нормам вказаного закону.
Доводи апелянта щодо не зазначення мети запитуваної адвокатом Осикою С.В. інформації, суд вважає необґрунтованим та не може бути підставою для відмови у наданні відповіді на запит адвоката. 
Також, слід зазначити, що усі доводи, на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі та доповненнях до неї, вже були предметом розгляду та перевірки судом першої інстанції, та вказаним доводам було надано в повній мірі обґрунтовану оцінку з посиланням на норми закону, при цьому апелянт повторюючи свої доводи в апеляційній скарзі на які також посилався і під час розгляду справи в суді першої інстанції, не зазначає у чому саме полягає незаконність і необґрунтованість постанови суду, а лише перелічує ті самі обставини і доводи, які вже були заявлені.
Разом з тим, в суді апеляційної інстанції апелянтом не заперечувалось, що відповідно до кожного пункту запитуваної адвокатом Осикою С.В. інформації відповіді на запит надано не було, а сам текст, який не містить викладу запитуваної інформації не може вважатись відповіддю на адвокатський запит.
Інші доводи на які посилається апелянт у своїй апеляційній скарзі та доповненнях до них не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності вини в діях ОСОБА_1 .
Таким чином, переконливих доводів, які б спростовували висновки суду в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження по справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, апелянтом не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.
Виходячи з вищевикладеного, підстав для скасування постанови судді Шевченківського  районного суду м. Києва від 21.08.2020 року щодо  ОСОБА_1 апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову суду без змін,                             а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
                                         П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу адвоката Гуленка Ю.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського  районного суду м. Києва від                     21.08.2020 року щодо  ОСОБА_1 - без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Суддя 
Київського апеляційного суду                                                              Ю.В.Семенцов