ПОСТАНОВА 
іменем України

11 травня 2021 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 385/223/21
провадження № 22-ц/4809/763/21 

       Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Єгорової С.М., Черненка В.В.
за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи: 
скаржник - ОСОБА_1 , 
особа, дії якої оскаржуються - Начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), 
стягувач - Гайворонська ДПІ Голованівського ГУ ДПС у Кіровоградській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2021 року у складі судді Венгрина М.В.,

В С Т А Н О В И В :

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області, у якій, керуючись ст.ст.447-453 ЦПК України, просив: 
- визнати причини поважними та поновити йому строк для подання скарги на бездіяльність посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області;
- визнати протиправною бездіяльність начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) та зобов`язати його вчинити дії, направлені на зняття арешту з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС ГТЮ у Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження №29674221 від 03 листопада 2011 року;
- зобов`язати начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) винести постанову про зняття арешту, накладеного постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень ДВС ГТЮ у Кіровоградській області про відкриття виконавчого провадження №29674221 від 03 листопада 2011 року з усього належного ОСОБА_1 нерухомого майна у зв`язку з закінченням виконавчого провадження №29674221;
- зобов`язати начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) вчинити дії щодо реєстрації припинення обтяження зі всього належного ОСОБА_1 нерухомого майна.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2021 року відмовлено у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , державний виконавець, бездіяльність якого оскаржується - начальник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач - Гайворонська ДПІ Голованівського ГУ ДПС у Кіровоградській області, на бездіяльність посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень у Кіровоградській області.
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить вказану ухвалу скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відзив на апеляційну  скаргу  до апеляційного суду не надходив.
Сторони у судове засідання апеляційного суду не з`явилися. Про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. 
Колегія суддів постановила ухвалу про слухання справи у відсутності сторін на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України. 
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами по справі, що ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Управління забезпечення примусового виконання рішень, у якій просить визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця (посадової особи) з виконання виконавчого листа, виданого на підставі вироку Гайворонського районного суду Кіровоградської області у справі №1-29/11, яким задоволено його цивільний позов у кримінальній справі (а.с.1-8).
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що встановивши предмет оскарження, яким є бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання вироку суду, суд не вбачає підстав для розгляду такої справи в порядку цивільного судочинства, така скарга повинна розглядатись в порядку адміністративного судочинства.
Колегія суду погоджується з таким висновком суду, виходячи з такого.
Відповідно до частини першої ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства.
Згідно зі ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.
Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
У пункті 6 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що, оскільки судове рішення щодо цивільного позову у кримінальному провадженні ухвалюється не за нормами ЦПК, які лише субсидіарно можуть бути застосовані при його розгляді, а його примусове виконання здійснює державна виконавча служба, то оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні вироків, що стосуються вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні, відповідно до статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.
Крім того, у разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України (пункт 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року № 5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).
Отже арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби при виконанні вироку суду слід розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Стаття 287 КАС України в редакції, що є чинною на час звернення до суду зі скаргою, передбачає, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Враховуючи викладене вище, встановивши предмет оскарження, яким є бездіяльність посадової особи органу державної виконавчої служби у виконавчому провадженні, відкритому з примусового виконання вироку суду, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вказаний спір належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №586/77/17 провадження №14-556цс18.
Відповідно до ч.1 ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, тому на підставі  статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 16 лютого 2021 року без змін. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст.389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 17 травня 2021 року.

Головуючий                  О.І. Чельник

Судді                         С. М. Єгорова

                                                                               В. В. Черненко