ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2021 року	Львів	Справа № 260/3796/20 пров. № А/857/4741/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії: 
головуючого судді:                               Гуляка В.В. 
суддів:                                                    Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й. 
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року (суддя - Гаврилко С.Є., час ухвалення - не вказаний, місце ухвалення - м.Ужгород, дата складання повного тексту - не вказана), 
в адміністративній справі №260/3796/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, 
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, 

                                                            встановив: 

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ Пенсійного фонду України у Закарпатській області, в якому просив: 1) дії відповідача щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії визнати протиправними, а рішення від 11.03.2020 року - скасувати; 2) зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії позивачу та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до виплати сумою за період з моменту початку виникнення права на перерахунок пенсії. 
Відповідач в суді першої інстанції позовних вимог не визнав, подав відзив на адміністративний позов, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.01.2021 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №657 від 30 серпня 2017 року "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури", та рішення Конституційного суду України у №7-р(ІІ)/2019 від 13 грудня 2019 року. Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 11 березня 2020 року щодо відмови у проведенні перерахунку ОСОБА_1 пенсії за вислугою років. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 , пенсії за вислугу років виходячи з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 26 лютого 2020 року №18-190вих.2020, з 01 січня 2020 року. У задоволенні позову у частині інших позовних вимог - відмовлено. 
З цим рішенням суду першої інстанції від 21.01.2021 року не погодився відповідач ГУ ПФУ в Закарпатській області та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що оскаржене рішення суду винесене з порушенням норм матеріального права та не містить належного обґрунтування підстав задоволення позову, судом першої інстанції не в повній мірі досліджено нормативні документи та не досліджено всіх фактичних обставин справи, що призвело до прийняття неправомірного рішення, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт (відповідач) зазначає, що не вбачає підстав у здійсненні перерахунку призначеної пенсії саме з довідки Прокуратури Закарпатської області, виданої в 2020 році, а судом в рішенні не наведено законодавчо обґрунтованих підстав протилежного, а тільки в формальному порядку констатоване право позивача на перерахунок його розміру пенсії. Зауважує скаржник, що на час звернення позивача про перерахунок пенсії на підставі частини двадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697 та Постанови №657 приписи нормативно-правових актів, якими затверджувалась форма такої довідки та визначався порядок її заповнення, втратили чинність, а іншого нормативного-правового акта, який би регламентував підстави, форму, зміст, механізм видачі відповідної довідки, немає. Стосовно посилання суду на лист Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 №21-698 вих20 та Міністерства соціальної політики України від 21.02.2020 №2690/0/2-20/54 щодо погодження порядку дій при перерахунку пенсій працівникам органів прокуратури звертає увагу суду апеляційної інстанції, що лист Офісу Генерального прокурора №21-698вих20 не є нормативно-правовим актом, який має вищу юридичну силу (законом, підзаконним нормативно-правовим актом), проте натомість є лише документом, який має виключно інформаційний та рекомендаційний характер і не породжує жодного обов`язку у суб`єктів, яким його адресовано. Також відповідач (апелянт) не погоджується з висновками суду першої інстанції про зобов`язання здійснення перерахунку із всіх складових, вказаних у довідці прокуратури, а саме премія, матеріальна допомога для оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, оскільки дані виплати не є систематичними і носять індивідуальних характер та разовий характер. Висловлює скаржник сумніви щодо того чи дійсно особа на прирівняній посаді станом на 06.09.2017 (дата яка вказана у довідці) отримала в одному місяці премію, матеріальну допомогу для оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, при тому, що суб`єкт, який видав довідку позивачу, не допускає орган пенсійного фонду для проведення перевірки первинних документів. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт (відповідач) просить оскаржене рішення суду від 21.01.2021р. скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в повному обсязі в задоволенні позовних вимог. 
Позивач ОСОБА_1 подав суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу відповідача ГУ ПФУ в Закарпатській області. Вважає рішення суду першої інстанції таким, що ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, апеляційна скарга не містить обґрунтувань про порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржене відповідачем рішення суду без змін. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу відповідача слід задоволити частково, з урахуванням наступного. 

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_1 з 01 травня 2017 року призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" №1789-ХІІ від 05 листопада 1991 року у розмірі 80% від суми заробітку. 
26 лютого 2020 року Прокуратурою Полтавської області ОСОБА_1 видано довідку за №18-190вих.20 про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії, що видана на підставі Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року №7-(ІІ)/2019 та Постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №657 "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури". Згідно вказаної довідки розмір заробітної плати (грошового забезпечення) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за нормами чинними на 06 вересня 2017 року за відповідною (прирівняною) посадою заступника начальника відділу становить 36353,71 грн. (а.с. 9). 
02 березня 2020 року позивач звернуся до ГУ ПФ України в Закарпатській області із заявою про перерахунок пенсії та просив провести перерахунок пенсії на підставі відомостей про заробітну плату, зазначених у довідці Прокуратури Полтавської області від 26 лютого 2020 року №18-190вих.20. 
Рішенням від 11 березня 2020 року відповідачем було відмовлено позивачу в перерахунку пенсії, яке мотивоване тим, що перерахунок пенсії проводиться у разі прийняття нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. На час, подання заяви щодо перерахунку пенсії на 02 березня 2020 року питання оплати праці працівникам органів прокуратури регулюється постановою Кабінету Міністрів України "Про умови оплати праці прокурорів" від 11 грудня 2019 року №1155 (набрала чинності 16 січня 2020 року). При цьому, відповідач зазначає, що пунктом 7 зазначеної постанови встановлено, що зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із законом України "Про прокуратуру", у зв`язку з вищенаведеним, право на перерахунок пенсії згідно поданої довідки позивач не має (а.с. 10). 
Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. 

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку пенсії позивачу, оформленого рішенням, яке підлягає скасуванню та зобов`язання відповідача здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату позивачу пенсію за вислугу років на підставі поданої ним довідки прокуратури, з огляду на наступне. 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. 
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. 
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом. 
На час призначення позивача особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися відповідною редакцією статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" від 05.11.1991 р. №1789-ХІІ  (до 15 липня 2015 року) (далі - Закон №1789-ХІІ). 
Відповідно до частини першої цієї статті Закону №1789-ХІІ, прокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до котрої включаються всі види оплати праці, на  які  нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку. 
Згідно із частиною 12 вказаної статті Закону №1789-ХІІ, обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком. 
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина сімнадцята статті 50-1 Закону №1789-ХІІ). 
До статті 50-1 Закону №1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року №3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон №3668-VI), унаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним. 
14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України "Про прокуратуру" №1697-VІІ, який набрав чинності 15 липня 2015 року (далі - Закон №1697-VII). 
У первинній редакції частина двадцята статті 86 Закону №1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». 
Отже, первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону №1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури. 
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону №1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон №1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів). 
1 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року №76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон №76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону №1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону №1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. 
Прийняття зазначеного Закону, як убачається із пояснювальної записки до його законопроєкту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики. 
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру». 
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України. 
Як установлено судом та вбачається з матеріалів справи, Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури. 
Така бездіяльність Кабінету Міністрів України призвела до численних судових спорів між пенсіонерами, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» та ПФУ. 
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII ухвалив Рішення №7-р(II)/2019, яким: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення. 
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції: «20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки». 
Згідно зі статтею 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. 
Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. 
Зазначене Рішення КСУ стало підставою для звернення пенсіонерів, які отримують пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальних довідок про заробітну плату та згодом до органів ПФУ із заявами про перерахунок пенсії. 
Проте, пенсійний орган відмовляє заявникам у задоволенні заяв про перерахунок пенсії з мотивів відсутності нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. 
Тобто, фактично пенсійний орган погоджується з наявністю у заявників права на перерахунок пенсії, проте зазначає про відсутність нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури. 
Ураховуючи наведене, суд не погоджується з доводами відповідача про те, що Постанова №657 не є належним нормативно-правовим актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, систему якої оновлено з 25 вересня 2019 року, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії позивача. 
Доводи ГУ ПФУ в Закарпатській області про те, що після набрання чинності Рішенням КСУ №7-р(ІІ)/2019, тобто після 13 грудня 2019 року, нормативно-правового акта про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури не ухвалено, а тому немає підстав для перерахунку пенсії, є помилковими та не доводять правомірності його дій, оскільки чинна з 13 грудня 2019 року норма частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII визначає умовою перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати прокурорським працівникам. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року. 
Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону №1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України. 
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах. 
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа №826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття яких Законом №1697-VІІ покладено саме на уряд. 
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною двадцятою статті 86 Закону №1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури. 
Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було. 
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органами ПФУ перерахунку зазначених пенсій, у тому числі й пенсії позивача. 
Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ №7-р(ІІ)/2019. 
Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного Суду, що наведені у рішенні від 14 вересня 2020 року зразкової справи №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року №7-р(II)/2019, залишеної без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 січня 2021 року. 
Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. 
Обставини зразкової справи, які обумовлюють типове застосування норм матеріального права: а) позивач - особа, яка отримує пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 05 листопада 1991 року №1789-ХІІ (далі - Закон №1789-ХІІ) або Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII (далі Закон №1697-VII); б) відповідач-територіальні органи Пенсійного фонду України; в) предмет спору - вимога зобов`язати відповідача перерахувати пенсію відповідно до статті 50-1 Закону №1789-ХІІ або статті 86 Закону №1697-VII; г) звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України за перерахунком пенсії після 13.12.2019 року. 
Апеляційний суд встановив те, що розглядувана справа №260/3796/20 за позовом ОСОБА_1 є типовою справою по відношенню до зразкової справи №560/2120/20 (провадження №Пз/9901/9/20). Позивачами у вказаних справах є колишні працівники прокуратури, які перебувають на обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України та є пенсіонерами за вислугою років. Відповідачем у них є суб`єкт владних повноважень (територіальні органи Пенсійного фонду України). Спір виник з аналогічних підстав у відносинах, що регулюються одними нормами права (у зв`язку із відмовою відповідним територіальним органом Пенсійного фонду України здійснити перерахунок пенсії позивача з посиланням на відсутність чіткого законодавчого врегулювання спірних правовідносин). Крім цього, позивачі заявили аналогічні позовні вимоги (по-різному висловлені, але однакові по суті). 
Тому, в цій справі необхідно застосувати висновки Верховного Суду, висловлені в рішенні від 14 вересня 2020 року, прийнятому за результатами розгляду зразкової справи №560/2120/20. 
У зразковій справі №560/2120/20 при її перегляді Великою Палатою Верховний Суд зазначив, що твердження відповідача про те, що для реалізації пенсіонерам права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону №1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року. 
Крім того, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що Постанова №657 є чинною, а тому немає підстав для її незастосування. Таке рішення уряду є рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури». 
Таким чином, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції про те, що позивач має право на перерахунок пенсії відповідно до статті 86 Закону №1697-VII на підставі довідки Прокуратури Хмельницької області від 5 березня 2020 року №18-174 вих.20. 
Також Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновком суду першої інстанції щодо здійснення перерахунку пенсії позивача з 13 грудня 2019 року з огляду на таке. 
Первинна редакція частини двадцятої статті 86 Закону №1697 до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Рішення КСУ №7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом №76-VIII цю первинну редакцію з 1 січня 2015 року було викладено в новій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону №1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року). 
Тому частина двадцята статті 86 Закону №1697 (в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ №7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (1 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру». 
Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що: - перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії; - відповідно до частини двадцятої статті 86 Закону №1697-VII перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. 
Частина двадцята статті 86 Закону №1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак Велика Палата Верховного Суду погодилася із висновком суду першої інстанції, що ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року. При цьому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 10 березня 2020 року, тобто просив виплатити йому різницю в пенсії за минулий час менш як за 12 місяців. 
Отже, Велика Палата Верховного Суду погодилася з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та підтримує висновок про те, що з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону №1789-ХІІ або Закону №1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови №657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року. 
Оскільки розглядуване Великою палатою Верховного Суду в апеляційному порядку рішення Верховного Суду від 14.09.2020 року у зразковій справі №560/2120/20 про перерахунок пенсій прокурорів відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 №7-р(ІІ)/2019 є зразковим до даної справи, яка є типовою за предметом спору по відношенню до неї, апеляційний суд відповідно до положень частини 3 статті 291 КАС України враховує правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи. 
З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про протиправність рішення відповідача про відмову у перерахунку пенсії позивачу, яке підлягає скасуванню, та вважає вірним покладення на відповідача обов`язку здійснити такий перерахунок, з врахуванням раніше проведених виплат. 
Суд апеляційної інстанції відхиляє твердження ГУ ПФУ в Закарпатській області про відсутність підстав для застосування положень Постанови №657 з 13.12.2019 року, оскільки підвищення заробітної плати прокурорським працівникам відбулося у вересні 2017 року. 
Також спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача і щодо недотримання форми та змісту довідки про заробітну плату позивача для проведення перерахунку пенсії за вислугу років у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам прокуратури, адже оскаржуване рішення відповідача від 11 березня 2020 року, яким відмовлено позивачу у перерахунку пенсії за відсутності підстав, не містить жодних посилань на неправильність поданої позивачем довідки або на відсутність необхідних для перерахунку документів чи невірність даних. 
Подана позивачем довідка про грошове забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 26 лютого 2020 року №18-190вих.20, видана ОСОБА_1 прокуратурою Полтавської області на підставі Постанови №657 від 30.08.2017. Вказана довідка була долучена позивачем до заяви про перерахунок пенсії від 02.03.2020 року. Тому апеляційний суд вважає безпідставними посилання відповідача на невідповідність форми довідки. 
Також, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що органи, які призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі (частина перша статті 101 Закону України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення»). Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі або відсутність можливості їх перевірити, самі по собі, не можуть бути підставою для відмови у перерахунку пенсії. 
Щодо покликань апелянта на не допуск суб`єктом, який видав позивачу довідку, посадових осіб органу пенсійного фонду для проведення перевірки первинних документів, то такі колегією суддів відхиляються, позаяк не є предметом розгляду в межах даної справи. 
Отже, подана позивачем до пенсійного органу довідка є належним та достатнім доказом розміру заробітної плати працівника прокуратури за аналогічною посадою та саме на її підставі має бути проведений перерахунок пенсії позивача. 
Крім цього, колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення. 
При обранні способу відновлення порушеного права суд повинен виходити з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Протоколу №1 до Європейської Конвенції з прав людини, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього. 
Приймаючи до уваги наведене, колегія суддів вважає, що з метою ефективного захисту прав позивача необхідно зобов`язати відповідача здійснити з 01.01.2020 року перерахунок і виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014р. на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 26 лютого 2020 року №18-190вих.20, з урахуванням раніше проведених виплат. 
Однак, ухвалюючи рішення у справі про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача із визначенням відсоткового розміру (80%) грошового забезпечення, суд першої інстанції не врахував наступне. 
У розглядуваній адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ключовим правовим питанням щодо якого фактично виник спір, є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №657. 
Відповідно, питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії є похідним і повинно вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок. 
Суд зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив йому у перерахунку пенсії з мотивів відсутності підстав для такого перерахунку. Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало. 
Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені. 
Отже, на час розгляду вказаної справи відсутні підстави для задоволення позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача у проведенні позивачу перерахунку та виплати пенсії із вказанням відсоткового розміру від суми місячної заробітної плати, а тому рішення суду в цій частині необхідно змінити. 
На підставі встановленого, доводи апеляційної скарги відповідача частково знайшли своє підтвердження. 
З урахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, а саме, абзац четвертий резолютивної частини цього рішення суду викласти в такій редакції: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити з 01.01.2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014р. на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 26 лютого 2020 року №18-190вих.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.». 
У решта частині рішення суду першої інстанції від 21.01.2021 року ухвалено із всебічним з`ясуванням обставин справи, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги відповідача висновків суду першої інстанції в тій частині не спростовують, а тому у цій частині рішення суду необхідно залишити без змін. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.3 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд -  

                                                            постановив:  

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - задоволити частково. 
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року в адміністративній справі №260/3796/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - змінити, а саме, абзац четвертий резолютивної частини цього рішення суду викласти в такій редакції: 
«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській здійснити з 01 січня 2020 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до статті 86 Закону України «Про прокуратуру» №1697-VII від 14.10.2014р. на підставі довідки прокуратури Полтавської області від 26 лютого 2020 року №18-190вих.2020, з урахуванням раніше проведених виплат.». 
У решта частині рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 січня 2021 року в адміністративній справі №260/3796/20 - залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль