Справа № 303/6798/20

Закарпатський апеляційний суд

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

27.05.2021                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Кошелі В.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/116/21, за апеляційною скаргою захисника – адвоката Кошелі В.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 01. 2021. 
Цією постановою:
ОСОБА_2 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 ( десять тисяч двісті ) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.
Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.. 
Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087089 від 26. 10. 2020 та постанови судді від 25. 01. 2021 вбачається, що  ОСОБА_1 26. 10. 2020 о 21 год. 15 хв. по вул. Шевченка в смт. Чинадієво, Мукачівського району керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
В апеляційній скарзі захисник – адвокат Кошеля В.В. просить постанову Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 01. 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі. В обґрунтування апеляційних вимог вказує про незаконність постанови суду першої інстанції та проведений розгляд без належного з`ясування фактичних обставин справи. Захисник зауважує, що розгляд справи відбувся не в призначений  день та час, що є окремою безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови судді від 25. 01. 2021.  Також захисник вказує про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, протокол про адміністративне правопорушення не містить чіткого формулювання об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, не відомо ким він підписаний, що ставить під сумнів його відповідність вимогам ст. 256 КУпАП. Також захисник вважає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол – недопустимим доказом, оскільки у протоколі 
-2-

відсутні відомості про те, що водієві не було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а потім, у разі його незгоди, - в закладі охорони здоров`я. В поясненнях свідків також відсутні відомості про пропозицію пройти ОСОБА_1 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або, що він був незгідний з результатами проведеного відносно нього огляду. Також захисник вказує про відсутність в матеріалах направлення водія для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду і спростовує факт вимоги пройти водієм такий огляд в закладі охорони здоров`я. Також водій ОСОБА_1 не був відсторонений від керування транспортним засобом, що ставить під сумнів відповідність дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів протоколу. Також, копія протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не вручалась і не надсилалась, оскільки знаходиться в матеріалах справи, що свідчить про те, що протокол складено за його відсутності. Також зауважує, що пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не узгоджуються з даними протоколу, а долучені до протоколу заздалегідь роздруковані бланки пояснень свідків, свідчать про незаконність оформлення процедури складення протоколу, більш того, вказані особи не допитувались в ході розгляду справи судом першої інстанції. Також зазначає, що справу відносно ОСОБА_1 розглянуто з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки він є мешканцем Свалявського району, тому справа підсудна Свалявському районному суду. 
Будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип – верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Крім того, апеляційний суд враховує клопотання захисника – адвоката про розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 , який обізнаний про день, час та місце розгляду апеляційної скарги. 
Заслухавши пояснення захисника - адвоката Кошелі В.В., який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав. 
За змістом  ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

-3-

Відповідно до підпункту а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно пункту 6 розділу І Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09. 11. 2015 (далі Інструкція) огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Відповідно до п. 7 вказаної Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).
З матеріалів справи та досліджених доказів апеляційним судом установлено, що ОСОБА_1 26. 10. 2020 о 21 год. 15 хв. по вул. Шевченка в смт. Чинадієво, Мукачівського району керував автомобілем марки «Audi A6» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
 
Незважаючи на заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, винуватість останнього у вчиненні вказаного правопорушення, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів.
Зокрема, вина ОСОБА_1 стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087089 від 26. 10. 2020, яким зафіксовано обставини вчиненого правопорушення та який повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, як щодо змісту так і щодо форми; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 26. 10. 2020, які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому Законом порядку для визначення стану наркотичного сп`яніння.         Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

 
-4-

При розгляді справи, апеляційний суд враховує, що згідно п. 1.2. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ознак наркотичного сп`яніння, окрім інших, віднесено: порушення координації мови та рухів, зіниці очей не реагують на світло, тобто ті ознаки, що мали місце у випадку зупинки водія ОСОБА_1 .
Тому, в інспектора поліції були наявні всі підстави для ініціювання проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, від проходження якого правопорушник відмовився, про що зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.
Під час розгляду справи апеляційним судом не здобуто будь-яких даних, які б давали підстави вважати, що інспектор СРПП №2 Мукачівського РВП ГУ НП в Закарпатській області Чорій В. був упередженим при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 і що в нього були підстави фальсифікувати такий. Тому, суд приходить до висновку, що вказаний інспектор при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв в межах наданих йому повноважень, протокол ним складено згідно вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09. 11. 2015 №1452/735.
При розгляді справи цим доказам суд дав належну оцінку, а тому твердження захисника в апеляційній скарзі про те, що висновки суду зроблено формально і такі не відповідають фактичним обставинам справи не знайшли свого підтвердження. 
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що ставилось йому за провину.
Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги захисника Кошелі В.В. щодо порушення судом першої інстанції законодавства при винесенні постанови, яке полягало у нез`ясуванні місцевим судом всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді. 
Доводи захисника про порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд відхиляє з огляду на наступне.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння у свою чергу закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС 07. 11. 2015 № 1395, зареєстрованої в Мінінстерстві юстиції України 10. 11. 2015 № 1408/27853, розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ 09. 11. 2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11. 11. 2015 за № 1413/27858, і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», що затверджений постановою Кабінету Міністрів України 17. 12. 2008 № 1103, з послідуючими змінами і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.

-5-

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп’яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. При цьому необхідно зазначити, що норми чинного законодавства щодо процедури направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння і проведення такого огляду не передбачають обов`язковості дотримання якоїсь черговості у його проходженні і мають лише визначені обмеження, пов`язані виключно зі специфікою стану певного сп`яніння.
Таким чином, ОСОБА_1 , щодо якого були підстави вважати, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння виключно у закладі охорони здоров`я, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, незалежно від причин, які стали підставою для зупинки т/з, відсторонення чи не відсторонення особи від керування т/з, водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29. 06. 2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Твердження захисника про те, що пояснення свідків суд першої інстанції неправомірно прийняв до уваги, оскільки вони містять суперечності, вони не засвідчували наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння, а лише засвідчили його відмову від проходження огляду у встановленому законом порядку, а також відмову від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення є необґрунтованими. 
Доводи апеляційної скарги про допущення працівниками поліції при оформленні матеріалів ряду порушень також є безпідставними.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №087089 від 26. 10. 2020 зазначено: дату і місце його складення; посаду, прізвище, ім`я та по батькові працівника поліції, який склав протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; дані про свідків; а також зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП. У протоколі містяться підписи поліцейського, який склав протокол, та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень на підставі ст. 63 Конституції України та від підпису в протоколі. 
Таким чином протокол про адміністративне правопорушення складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

-6-

Посилання адвоката Кошелі В.В. в апеляційній скарзі на те, що судом розглянуто справу не в день її призначення до судового розгляду, апеляційний суд також відхиляє, оскільки як вбачається з довідки секретаря Мукачівського міськрайонного суду, нею невірно внесено дані про призначення справи щодо ОСОБА_1 , а саме: замість вірного - 25. 01. 2021 о 09 год., справу помилково призначено на 26. 01. 2021 о 09 год., у зв`язку з чим призначення на 26. 01. 2021 було анульовано. 
Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не викликав і не допитав усіх свідків у справі, апеляційний суд відхиляє як такі, що жодним чином не спростовують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України та не свідчать про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Також, не можуть бути задоволені доводи апеляційної скарги про визнання неналежними доказами письмових пояснень свідків з підстав того, що інспектором поліції були використані надруковані заздалегідь виготовлені бланки пояснень, в яких вже було надруковано текст, адже пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення свідками підписано, відповідно до вказаних пояснень, ОСОБА_1 було запропоновано в установленому законом порядку пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції.
До того ж вказані пояснення не є єдиними доказами та відповідають обставинам, що зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, узгоджуються між собою. В той же час, необхідно зазначити про те, що апелянтом не додано доказу, який би ставив підсумнів пояснення зазначених свідків та обставини викладені у протоколі. 
Твердження захисника про розгляд судом справи з порушенням територіальної підсудності також не знаходять свого підтвердження, з огляду на наступне. 
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративне правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
За загальним правилом справи розглядаються судом за місцем вчинення правопорушення та одночасно передбачено альтернативну підсудність можливість їх розгляду за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.
Враховуючи, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення, місцем вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є селище Чинадієво Мукачівського району, тому справу розглянуто Мукачівським міськрайонним судом Закарпатської області, що не суперечить вимогам ч. 1 ст. 276 КУпАП. 
На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі захисника Кошелі В.В., не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не виявлені.
       З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції ОСОБА_1 обґрунтовано визнано винним у порушенні вимог, які передбачені пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України та вчиненні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, а призначене йому адміністративне стягнення таким, яке відповідає санкції вищевказаної статті - як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, і є справедливим.

-7-

Інші підстави, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі захисника Кошелі В.В. не зазначено й під час апеляційного перегляду справи не встановлені, а доводи апеляційної скарги зводяться до неодноразової переоцінки встановлених судом першої інстанції обставин події. 
Суддею першої інстанції досліджені та перевірені доказами обставини, які поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Інші доводи, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, а цитування положень КУпАП та Інструкцій не свідчить про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.        
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,- 

                                       П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката Кошелі О.Л., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 25. 01. 2021 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - без змін. 
Постанова набирає законної сили негайно й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя