ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2021 року		Справа № 380/7833/20 пров. № А/857/8212/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Большакової О.О., Затолочного В.С.,
при секретарі судового засідання – Хомича О.Р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року (суддя Москаль Р.М., м.Львів, повний текст складено 19 березня 2021 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, 

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі – МВС) в якому просив:
визнати протиправним та скасувати висновок відповідача за результатами розгляду матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності ОСОБА_1 від 20.07.2020 (далі – Висновок);
зобов`язати МВС прийняти рішення (висновок) про призначення одноразової грошової допомоги позивачу за заявою (рапортом) від 26.02.2020 та виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного  прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, що становить 288150 грн відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції» від 21.10.2015 №850 (далі – Постанова №850, Порядок №850 відповідно).
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року позов задоволено.
Не погодившись із ухваленим рішення, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову. 
В доводах апеляційної скарги вказує, що документи ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги містили деяку невідповідність, зокрема, до матеріалів не додано довідки медико-соціальної експертної комісії (далі – МСЕК) про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), а лише її копію, в частині довідки, що видана застрахованому /працівнику міліції не зазначено причину втрати працездатності. Зазначено, що в порушення пункту 10 «Положення про медико-соціальну експертизу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі – КМУ) від 03.12.2009 №1317 «Питання медико-соціальної експертизи» (далі – Положення №1317, Постанова №1317 відповідно) медико-соціальна експертиза позивача проведена без представників закладів охорони здоров`я МВС, які до складу комісії не залучалися. Зазначає, що затвердженим Висновком відмовлено ОСОБА_1 лише у призначенні одноразової грошової допомоги за рахунок коштів передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Щодо компетентного органу, який повинен здійснювати виплату цієї допомоги відповідач, з посиланням на постанову КМУ «Про внесення змін до Положення про Національну поліцію» від 27.12.2018 №1146 (далі – Постанова №1146) вказує, що виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для Національної поліції, а не за кошти МВС. Також відповідач не погоджується із встановленим судом способом та строки для виконання рішення суду.
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення. Розгляд справи проводити без його участі.
Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а тому, апеляційний суд, відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС), вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відмова позивачу в призначенні одноразової грошової допомоги не відповідає підставам відмови, що передбачені в Порядку №850.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 з 1991 проходив службу в органах внутрішніх справ серед іншого, в підрозділах державної служби охорони.
Відповідно до Свідоцтва про хворобу від 05.02.2009 №60 від 05.02.2009, військово-лікарська комісія Головного управління МВС у Львівській області (далі – ГУМВС) дійшла висновку щодо непридатності ОСОБА_1 до військової служби зі зняттям з військового обліку. Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК від 20.12.2018 №839446 ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності, причина інвалідності – захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Обласна МСЕК №1 у зв`язку із захворюванням пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ визначила позивачу 45% ступеня втрати працездатності (а.с.17-20).
20.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до ліквідаційної комісії Управління державної служби охорони (далі – УДСО) при ГУМВС заявою/рапортом від 20.12.2018 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з присвоєнням ІІІ групи інвалідності, що пов`язана зі службою в органах внутрішніх справ (а.с.22).
Голова ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС 13.02.2019 затвердив Висновок про призначення одноразової грошової допомоги працівнику міліції в разі поранення або встановлення інвалідності згідно із Законом України «Про міліцію» (далі – Закон №565-XII). Цей висновок та відповідний пакет документів УДСО при ГУМВС направило до МВС (а.с.25).
Департамент фінансово-облікової політики МВС листом від 22.04.2019 №15/2-1552 повернув ліквідаційній комісії УДСО при ГУМВС матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 без прийняття рішення. В листі зазначено, що такі матеріали слід надсилати за належністю, а саме до Національної поліції України (далі – НП). УДСО при ГУМВС матеріали щодо призначення одноразової грошової допомоги повернуло позивачу. Бездіяльність МВС щодо не нарахування та невиплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення інвалідності ОСОБА_1 оскаржив до суду.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року у справі №1.380.2019.004651 (далі – Рішення суду), залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 лютого 2020 року зобов`язано МВС розглянути матеріали про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із захворюванням отриманим під час виконання службових обов`язків, що призвело до встановлення ІІІ групи інвалідності, та за результатами їхнього розгляду відповідно до пункту 9 Порядку №850, прийняти відповідне рішення (а.с.26-36).
26.02.2020 ОСОБА_1 повторно звернувся до УДСО при ГУМВС із заявою/рапортом від 26.02.2020 з доданням відповідних документів, просив провести йому виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановлення ІІІ групи інвалідності, внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в ОВС (а.с.21).
На виконання Рішення суду МВС розглянуло матеріали щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності, за результатом розгляду склало Висновок, затверджений державним секретарем МВС 20.07.2020. Відповідно до цього Висновку прийнято рішення про відмову ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Як підставу для відмови у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги МВС зазначає, що в порушення вимог Порядку №850 до матеріалів не додано довідки медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках), а лише її копію; надано лише частину довідки, яка видана застрахованому та в якій не зазначено причину втрати працездатності; - при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались; - виплата одноразової грошової допомоги повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбаченим бюджетом для НП (а.с.11-13). 
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Виплату одноразової грошової допомоги у разі каліцтва працівника міліції регламентував Закон №565-ХІІ.
Так, відповідно до статті 23 Закону №565-ХІІ у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.
З 07.11.2015 Закон №565-ХІІ втратив чинність у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Національну поліцію» (далі – Закон №580-VІІІ).
Абзацом третім пункту 15 розділу XI «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №580-VІІІ визначено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом №565-ХІІ зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №580-VІІІ.
Таким чином, норми статті 23 Закону №565-ХІІ мають переживаючу дію, а колишні працівники міліції мають право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із інвалідністю на підставі цього Закону в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
На реалізацію статті 23 Закону №565-ХІІ КМУ 21.10.2015 прийняв Постанову №850, якою затвердив Порядок №850.
Відповідно до підпункту 2 пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 250-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності I групи; 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи; 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи.
Згідно з пунктом 7 Порядку №850 працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).
Пункт 8, 9 Порядку №850 передбачає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги, а також у разі загибелі (смерті) працівника міліції: витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) працівника міліції із списків особового складу; витяг з особової справи про склад сім`ї загиблого (померлого) працівника міліції.
МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до пункту 14 Порядку №850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: - учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; - учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; - навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); - подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.
Наказом Міністерства охорони здоров`я України (далі – МОЗ) від 30.07.2012 №577 від 30.07.2012 «Про затвердження форм первинної облікової документації, що використовується в медико-соціальних експертних комісіях» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України (далі – МЮУ від 05.09.2012 за №1504/21816) затверджено форми облікової документації, серед інших, 1.11.Форму первинної облікової документації №158/о «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» та інструкцію щодо її заповнення.
Відповідно до пункту 2 «Інструкції щодо заповнення форми первинної облікової документації» затвердженої МОЗ 14.02.2012 №110 (у редакції наказу МОЗ 21.01.2016 №29) (зареєстровано в МЮУ 28.04.2012 за №662/20975 №158/o «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» (далі - Інструкція) форма №158/о заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків.
Як зазначено в пункті 4 Інструкції у формі № 158/о зазначається кожний хворий, який звернувся до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків. Форма № 158/о складається з двох частин: одна видається страхувальнику, друга видається застрахованій особі.
Відповідно до пункту 5 Інструкції частина довідки, що видається страхувальнику зазначається: 5.1. У пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК. 5.2. У пункті 2 зазначається профіль МСЕК, що оглядала застраховану особу. 5.3 У пункті 3 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові застрахованої особи. 5.4. У пункті 4 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках. 5.5. У пункті 5 зазначається, у зв`язку з чим встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках (трудове каліцтво, травма). 5.6. У пункті 6 зазначається дата встановлення страхового випадку. 5.7. У пункті 7 зазначається номер акта огляду МСЕК. 5.8. У пункті 8 зазначається дата огляду застрахованої особи МСЕК.
Відповідно до пункту 6 Інструкції частина довідки, що видається застрахованій особі зазначається: 6.1. У пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК, що оглядала застраховану особу. 6.2. У пункті 2 зазначається профіль МСЕК. 6.3. У пункті 3 зазначаються її прізвище, ім`я, по батькові. 6.4. У пункті 4 зазначається дата огляду МСЕК. 6.5. У пункті 5 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках. 6.6. У пункті 6 зазначається номер акта огляду на МСЕК. 6.7. У пункті 7 зазначається дата огляду МСЕК.
З огляду на викладені норми, слід вказати, що норми пункту 9 Порядку №580 визначають, що МВС приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги.
Пункт 14 Порядку №580 містить вичерпні підстави, за яких призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються. Як вірно вказано судом першої інстанції Висновок таких підстав не містить.
Оцінюючи твердження, які наведені у Висновку про те, що до матеріалів на призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 додано частину довідки, що видана застрахованому, в якій не зазначено причину втрати професійної працездатності необхідно звернути увагу на те, що «Довідка про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках» (форма №158/о) складається з двох частин. По лінії відрізу одна її частина (верхня) видається страхувальнику, друга (нижня частина) видається застрахованому. 
Судом встановлено, що ОСОБА_1 разом із заявою/рапортом та пакетом документів подав органу, де проходив службу ту частину довідки/нижню, що була видана йому як застрахованій особі і яка містила інформацію щодо ступеня втрати працездатності у відсотках (45%). Іншу частину довідки/верхню УДСО при ГУМВС скерувало МВС ця частина довідки містила інформацію щодо ступеня втрати працездатності ОСОБА_1 у відсотках (45%) та причини втрати працездатності (у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС). За наведених обставини зауваження МВС щодо поданої довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках є безпідставними та не знайшли свого підтвердження (а.с.19-20).
Безпідставними також є посилання відповідача у Висновку, що при проведенні медико-соціальної експертизи представники закладів охорони здоров`я МВС до складу комісії не залучались, оскільки такі доводи не підтверджені належним чином. Крім того, позивач не обізнаний з тим, хто входить до складу комісії, а з довідки таку інформацію встановити неможливо, оскільки довідка містить підпис лише голови МСЕК. Також, висновки відповідної МСЕК, яким позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності та ступінь втрати професійної працездатності 45% внаслідок травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, зацікавленими особами не оспорювалися та недійсними не визнавалися.
Щодо того, що грошова допомога ОСОБА_1 повинна здійснюватися за рахунок коштів, передбаченим бюджетом для НП враховуючи Постанову №1146 відповідно до якої з 04.01.2019 виплата одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони здійснюється за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом для НП, то ці доводи стосуються виключно зміни правового регулювання щодо джерел виплати згаданої допомоги колишнім працівникам органів міліції охорони з огляду на реорганізацію системи МВС та впровадження в структурі НП підрозділів поліції охорони (як правонаступників міліції охорони). Так, починаючи з 2019 року Уряд визначив кошторисне джерело коштів для виплати одноразової грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони. Проте ці зміни жодним чином не вплинули на компетенцію МВС як органу, що повинен на підставі Порядку №850 вирішити питання про наявність підстав для призначення цієї допомоги. 
При цьому, у випадку прийняття МВС рішення про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги відповідач має повноваження визначити джерело виплати та скерувати таке для виконання.
За наведених обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач протиправно відмовив ОСОБА_1 в призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням ІІІ групи інвалідності за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС, у зв`язку з цим прийняте МВС рішення у формі Висновку підлягає до скасування як протиправне.
Позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності, з причини інвалідності - захворювання, пов`язане з проходженням служби в ОВС. Відповідно до підпункту 2) пункту 3 Порядку №850 грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі: 150-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності III групи. 
У висновку УДСО при ГУМВС України у Львівській області від 13.02.2019 щодо призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги обрахована сума одноразової грошової допомоги, яка становить 288150 грн. (а.с. 25). Ефективним способом захисту прав позивача є зобов`язання МВС України прийняти відповідно до норм Порядку   №850   рішення про призначення та виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги за заявою/рапортом від 26.02.2020 у зв`язку із встановленням III групи інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням служби в органах внутрішніх справ, виходячи із 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, що становить 288150 гривень.
Отже, позивач має право на належне вирішення відповідачем питання щодо можливості призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС встановленням ІІІ групи інвалідності та 45% втрати працездатності, а відтак дії відповідача щодо неприйняття рішення при призначення такої допомоги є протиправними.
На підставі викладеного, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції із застосуванням положень пункту 1 частини шостої статті 246 КАС, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, дійшов обґрунтованого висновку, про необхідність скасування рішення МВС у виді Висновку та зобов`язання останнього прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 у спосіб, що наведений ним у рішенні суду.
Доводи скаржника зазначені в апеляційній скарзі та обставини, окрім вищеописаних, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді, оскільки, оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи сторін були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, враховуючи вимоги наведених правових норм, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанції, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 9 березня 2021 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС. 

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	В. С. Затолочний  	
Повне судове рішення складено 10 червня 2021 року.