Справа № 761/35336/18                                                                                                                       Головуючий в суді І інстанції Антонюк М. С.
Провадження № 33/824/1763/2021                                                                                                   Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2021 року                                                                                                                                                   м. Київ
 
Київський апеляційний суд у складі судді-доповідача Мельника Я.С., 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 вересня 2018 року у адміністративній справі щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, не працююча, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
 
                                                                  ВСТАНОВИВ:                                                         
 
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, та стягнуто з неї на користь держави 352, 00 грн. судових витрат.
 
Не погоджуючись із цією постановою, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 3 ст. 247 КУпАП.
 
Одночасно апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, посилаючись на те, що без її згоди та відома її мати ОСОБА_2 звернулась 25 серпня 2020 року до адвоката Александрова Д.О., уклала з ним договір про надання правової допомоги в її інтересах, про що вона матір не просила і про укладення договору не знала. Зазначає також те, що адвокат не інформував її про хід справи. В суді першої інстанції адвокат не представляв її інтереси, оскільки апелянт не мала коштів на оплату послуг адвоката. Також вказує на те, що про жодне судове засідання, яке відбувалося в апеляційному суді, вона не знала.
 
Також зазначає, що 24 січня 2021 року вперше дізналась, що адвокату Александрову Д.О. було відмовлено у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови через те, що він не є належною стороною.
 
Перевіривши доводи ОСОБА_2 щодо поважності причин для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути з наступних підстав.
 
За змістом ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
 
Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було пропущено з поважних причин.
 
В своїх рішеннях Європейський суд наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
 
Окрім того, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.
 
Як вбачаться з матеріалів справи, 25 вересня 2018 року між ОСОБА_1 та адвокатом Александровим Дмитром Олександровичем був укладений договір про надання правової допомоги № 200/18 (а.с.17), що підтверджує той факт, що особа була обізнана зі своїми правами та обов`язками ще з 25 вересня 2018 року, зокрема обов`язку цікавитися провадженням у справі та результатом її розгляду, а також була обізнана щодо строків на апеляційне оскарження судового рішення, і такими ж процесуальними правами був наділений адвокат Александров Д.О., однак належних дій щодо оскарження вказаної постанови у передбачені законом строки не вчиняв.
 
З відкритої інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказана постанова надіслана судом до реєстру 27 вересня 2018 року, зареєстрована 28 вересня 2018 року, оприлюднена 02 жовтня 2018 року.
 
Крім того, матеріали справи містять клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, зареєстроване в суді першої інстанції 26 вересня 2018 року (а.с.16), що свідчить про обізнаність особи про розгляд та перебування даної справи.
 
Також, з матеріалів справи вбачається, що адвокат Александров Д. О. 09 вересня 2020 року та 21 жовтня 2020 року через суд першої інстанції вже подавав апеляційні скарги на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року та просив поновити строк на апеляційне оскарження,  однак постановами Київського апеляційного суду від 29 вересня 2020 року та 29 жовтня 2020 року вказані апеляційні скарги були повернуті, відмовлено в поновленні строку на апеляційне оскарження.
 
02 лютого 2021 року ОСОБА_1 подала особисто апеляційну скаргу на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року, однак постановою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2021 року апеляційну скаргу було також відмовлено у поновленні строків на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу повернуто. 
 
При цьому, посилання апелянта на стан її здоров`я як на такий, що вплинув на своєчасне звернення з апеляційною скаргою, суд відхиляє, оскільки жодної сукупності належних, достатніх і допустимих доказів, яка б свідчила про неможливість вчасного подання ОСОБА_1 апеляційної скарги за станом здоров`я чи з інших об`єктивних причин, матеріали справи не містять, при цьому необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.
 
Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови не можна вважати поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки вони не є об`єктивними і непереборними і не перешкоджали апелянту чи уповноваженому представнику в звернутись до суду з апеляційною скаргою в передбачені законом строки.
 
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -
 
ПОСТАНОВИВ :
 
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду міста Києва від 26 вересня 2018 року- відмовити, апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Київського апеляційного суду:                                                        Я.С. Мельник