П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

11 червня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/12303/20	
Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Джабурія О.В.,	
судді – 	Вербицької Н.В.,	

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року по справі за позовом Фермерського господарства «З відокремленою садибою «Садовських» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В:
В листопаді 2020 року позовом Фермерське господарство «З відокремленою садибою «Садовських» (надалі – позивач) звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Одеській області (надалі – відповідач, ГУ ДПС), в якому просило: визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 26.10.2020 року №0003820907.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення №0003820907 від 26.10.2020 року, яким накладено на позивача штраф у сумі 500000,00 грн. є протиправним та таким, що підлягає скасуванню з огляду на те, що по-перше, під час проведення фактичної перевірки не вручено копію наказу про проведення перевірки, у зв`язку з чим позивачу взагалі невідомо підстави проведення такої перевірки, та порушено п.80.2 ст.80 Податкового кодексу України, по-друге, відповідно до акту перевірки 10.09.2020 року здійснено огляд території господарства за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено відсутність резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що послугувало підставою для висновку відповідача, що позивачем здійснювалось зберігання пального без відповідної ліцензії. Крім того, вказав, що у позивача у власності/користуванні відсутні споруди та/або обладнання та/або ємності, що використовуються для зберігання пального, що виключає можливість здійснення зберігання паливно-мастильних матеріалів, а як наслідок виключає необхідність отримання ліценції на зберігання пального. Таким чином, на думку позивача, незважаючи на відсутність факту зберігання, відсутність споруд та/або обладнання, та/або ємностей, що використовуються для зберігання пального, ГУ ДПС в Одеській області було зроблено передчасний нічим не підтверджений висновок про наявність порушення ст.15 Закону України №481/95-ВР.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.03.2021 року позов задоволено.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на підставі наказу «Про проведення фактичної перевірки ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» №4244 від 09.09.2020 року та направлень на перевірку від 10.09.2020 року №№3281, 3283 з метою здійснення контролю дотримання вимог діючого законодавства у сфері підакцизних товарів, порядком здійснення готівкових розрахунків, ведення обліку товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, наявності ліцензій, свідоцтв на підставі пп.19-1.1.14 п.19-1.1 ст.19-1, ст.20, пп.80.2.5 п.80.2 ст.80 ПК України проведено з 10.09.2020 року фактичну перевірку ФГ з ВС «Садовських» за адресою: АДРЕСА_1 , період, який перевірявся - з 01.01.2020 року по дату закінчення фактичної перевірки (а.с.26, 27).
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, позивачу були вручені направлення на перевірку від 10.09.2020 року та копія наказу, про що свідчить прізвище ОСОБА_1 та підписи про вручення 10.09.2020 року (а.с.27).
За наслідками зазначеної перевірки складено акт про результати фактичної перевірки додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального №1995/15-32-32-06/2254052 від 21.09.2020 року, в якому зазначено, що під час проведення фактичної перевірки ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» 10.09.2020 року здійснено огляд території господарства за адресою: АДРЕСА_1 та виявлено відсутність резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів. Однак, згідно з податкової накладної (дата виписки 04.07.2020 року, реєстраційний номер 9171928177) господарством отримано від ТОВ «Євростандарт» дизельне паливо у кількості 9, 885 т на загальну суму 165747,50 грн..
Оскільки на момент перевірки у фермерського господарства відсутня ліцензія на право зберігання пального (виключно для потреб власного споживання чи промислової переробки), зокрема, за зберігання пального 04.07.2020 року встановлено порушення ст.15 Закону «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Таким чином, відповідно до висновків акту встановлено, зокрема порушення ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», за яке передбачена відповідальність згідно з ст.17 цього Закону (а.с.28-29).
Також, 18.09.2020 року складено акт відмови від ознайомлення та підписання акта перевірки №15-32-32-06 (а.с.29, зворотній бік).
26.10.2020 року на підставі акту перевірки №1995/15-32-32-06/ НОМЕР_1 від 21.09.2020 року, прийнято податкове повідомлення-рішення №0003820907 про застосування суми штрафних санкцій у розмірі 500000,00 грн. (а.с.30).
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи не підтверджено факту, що позивачем здійснювалося зберігання пального на момент проведення фактичної перевірки. Наявність податкової накладної є недостатнім доказом для встановлення факту щодо здійснення безпосередньо позивачем діяльності із зберігання пального (власного або отриманого від інших осіб) із зміною або без зміни його фізико-хімічних характеристик, яке належить ліцензуванню, оскільки пальне могло зберігатись в іншому місці.
Колегія суддів погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначаються Законом України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва та обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (з наступними змінами та доповненнями, надалі - Закон №481/95-ВР).
Відповідно до ст.15 вищевказаного Закону суб`єкти господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Відповідно до п.7 ч.1 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності: виробництво і торгівля спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами і пальним, зберігання пального, яка ліцензується відповідно до Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».
Відповідно до ст.17 Закону №481/95-ВР, за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі, зокрема, оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії – 500000,00 грн..
З аналізу вищенаведеного вбачається, що для застосування санкції, передбаченої цією статтею необхідне надання контролюючим органом беззаперечних доказів зберігання ФГ «З відокремленою садибою «Садовських» палива та відсутність в нього відповідної ліцензії.
Як вбачається з матеріалів справи,сторонами не заперечується відсутність ліцензії зберігання, тобто доказуванню підлягає сам факт зберігання.
Згідно акту №1995/15-32-32-06/2254052 від 21.09.2020 року санкцію застосовано за зберігання пального без ліцензії на право зберігання.
В той же час, як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріали справи не містять жодного прямого доказу, який би підтверджував факт зберігання позивачем палива. Крім того, в самому акті фактичної перевірки зазначено про відсутність у позивача будь-яких резервуарів для зберігання паливно-мастильних матеріалів.
Судова колегія зазначає, що наявність у контролюючого органу інформації щодо придбання позивачем у ТОВ «Євростандарт» дизельного палива у кількості 9885 т. на суму 165747,50 грн. підтверджує лише факт придбання такого палива, проте жодним чином не підтверджує його зберігання взагалі у позивача та на території господарства за адресою: АДРЕСА_1 .
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не доведено факт зберігання позивачем палива без наявності ліцензії, а тому відповідачем протиправно застосовано до відповідача штрафні санкції передбачені ст.17 Закону №481/95-ВР.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. 
За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області – залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 березня 2021 року – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Джабурія О.В.    Вербицька Н. В.