УХВАЛА        
 
13 травня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 211/4606/14-ц
 
провадження № 61-11858ск20
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду                            Жданової В. С. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа - виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради, про усунення перешкод в користуванні власністю, виселення без права надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації,
 
ВСТАНОВИВ :
 
У серпні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року, в якій, всупереч пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України не було зазначено підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею                  389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга. 
 
Ухвалою Верховного Суду від 13 серпня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме, заявнику запропоновано надати суду касаційної інстанції уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначити підставу (підстави), передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України, на якій (яких) подається касаційна скарга.
 
19 серпня 2020 року ухвала суду касаційної інстанції від 13 серпня                2020 року направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).
 
06 жовтня 2020 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення на поштове відправлення, направлене  ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), з копією ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2020 року. Згідно довідки АТ «Укрпошта» причина повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання».
 
13 жовтня 2020 року ухвала суду касаційної інстанції від 13 серпня               2020 року повторно направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).
 
03 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшов лист-повернення на поштове відправлення, направлене  ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ), з копією ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2020 року. Згідно довідки АТ «Укрпошта» причина повернення поштового відправлення «за закінченням терміну зберігання».
 
04 грудня 2020 року ухвала суду касаційної інстанції від 13 серпня               2020 року втретє направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).
 
16 грудня 2020 року ухвала суду касаційної інстанції від 13 серпня                2020 року вчетверте направлена ОСОБА_1 за адресою, вказаною нею у касаційній скарзі ( АДРЕСА_1 ).
 
У травні 2021 року на адресу Верховного Суду ОСОБА_1 надіслала уточнену редакцію касаційної скарги, в якій зазначає, що підставою касаційного оскарження рішення Довгинцівського районного суду                   м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 вересня 2017 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року є те, що судами попередніх інстанцій не досліджені зібрані у справі докази. 
 
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
 
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається заявник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті                     389 цього Кодексу.
 
Посилання ОСОБА_1 лише на не дослідження судами попередніх інстанцій зібраних у справі доказів за відсутності у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 389 ЦПК України (неврахування судом апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду; необхідність відступлення від висновку, викладеного у постанові Верховного Суду; відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах) не може свідчити про дотримання пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України щодо зазначення у касаційній скарзі підстави (підстав) касаційного оскарження судових рішень, передбаченої (передбачених) частиною другою статті 389 ЦПК України.
 
Таким чином, вимоги ухвали Верховного Суду від 13 серпня 2020 року, в якій, зокрема, роз`яснено положення статей 389, 392 ЦПК України, в повній мірі заявником не виконані.
 
У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
 
Відповідно до вимог частини шостої статті 393 ЦПК України про повернення касаційної скарги постановляється ухвала.
 
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення касаційної скарги.
 
Керуючись статтею 393 ЦПК України,
 
УХВАЛИВ :
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від                       22 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 17 червня 2020 року повернути заявникові.
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                      В. С. Жданова