ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/5936/19                                                               

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ

03 червня 2021 року                                                                                                      м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача: Бужак Н. П.
Суддів: Костюк Л.О., Кобаля М.І.
За участю секретаря: Вінокурової І.О.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року, суддя Мазур А.С., у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

У С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управлінням ДФС у м. Києві, в якому просить визнати протиправним и скасувати податкове повідомлення-рішення №0238481213 від 20.03.2019.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем незаконно проведено камеральну перевірку та порушено положення Податкового кодексу України щодо підстав проведення камеральних перевірок, тоді як мала бути проведена документальна перевірка згідно з положеннями п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року у задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Частиною 2 статті 311 КАС України визначено, що якщо під час письмового провадження за наявними у справі матеріалами суд апеляційної інстанції дійде висновку про те, що справу необхідно розглядати у судовому засіданні, то він призначає її до апеляційного розгляду в судовому засіданні.
Колегія суддів, враховуючи обставини даної справи, а також те, що апеляційна скарга подана на рішення, перегляд якого можливий за наявними у справі матеріалами на підставі наявних у ній доказів, не вбачає підстав для проведення розгляду апеляційної скарги за участю учасників справи у відкритому судовому засіданні.
В матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін у розгляді справи не обов`язкова.
З огляду на викладене, колегія суддів визнала можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній Вал, 70, код 03150071) зареєстроване в якості юридичної особи 19.06.1996, перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДФС у м. Києві, код КВЕД 30.11 Будування суден і плавучих конструкцій.
21.02.2019 Головним управлінням ДФС у м. Києві на підставі пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75,п.76.3 ст. 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ПрАТ "Київський річковий порт", про що складено акт перевірки за №5478/26-15-12-13-20.
Згідно з висновками акту перевірки встановлено порушення термінів сплати грошового зобов`язання з податку на додану вартість за документами, а саме:
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 05.10.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2151, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20% - 9719,6 грн;
дата операції - 05.10.2018, дата документа -03.02.2015, номер документа 9079797516, податкова декларація з податку на додану вартість, кількість днів 1340, штраф - 20%, сума боргу - 50433,75 грн; сума штрафу - 10086,75 грн;
дата операції - 05.10.2018, дата документа -10.02.2015, номер документа 9011858089, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, кількість днів 1333, штраф - 20% сума боргу - 19889 грн; сума штрафу - 3977,8 грн;
дата операції - 05.10.2018, дата документа - 10.02.2015, номер документа 9011912411, уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, кількість днів 1333, штраф - 20% сума боргу - 24969 грн; сума штрафу 4993,8 грн;
дата операції - 05.10.2018, дата документа - 20.02.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9019891787, кількість днів 1313, штраф - 20% сума боргу - 168264,25 грн; сума штрафу - 33652,85 грн;
дата операції - 25.10.2018, дата документа -20.02.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9019891787, кількість днів 1333, штраф - 20% сума боргу - 32720 грн; сума штрафу - 6544 грн;
дата операції - 05.11.2018, дата документа - 20.02.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9019891787, кількість днів 1344, штраф - 20% сума боргу - 231561,75 грн; сума штрафу - 46312,35 грн;
дата операції - 05.11.2018, дата документа - 20.03.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9045496512, кількість днів 1316, штраф - 20% сума боргу - 81938,25 грн; сума штрафу - 16387,65 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 36719,75 грн,  штраф - 20%  - 7343,95 грн;
рішення суду про розстрочення(відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 536.45грн,  штраф - 20% - 107,29 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20% - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення(відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20% - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20% - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 23.11.2018, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2200, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20% - 9719,6 грн;
дата операції - 23.11.2018, дата документа -20.03.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9045496512, кількість днів 1334, штраф - 20%  сума боргу - 263770,75 грн; сума штрафу - 52754,15 грн;
дата операції - 23.11.2018, дата документа - 20.04.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9074071427, кількість днів 1303, штраф - 20% сума боргу - 267473 грн; сума штрафу - 53494,6 грн;
дата операції - 23.11.2018, дата документа -20.05.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9101933015, кількість днів 1273, штраф - 20% сума боргу - 160591 грн; сума штрафу - 32118,2 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 30636,4 грн, штраф - 20%  - 6127,28 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 30636,4 грн,  штраф - 20%  - 6127,28 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 97196,32 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 17961,6 грн, штраф - 20%  - 3592,32 грн;
дата операції - 27.12.2018, дата документа - 20.11.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9237684318, кількість днів 1123, штраф - 20% сума боргу - 5516 грн; сума штрафу - 1103,2 грн;
дата операції - 27.12.2018, дата документа - 21.12.2015, податкова декларація з податку на додану вартість 9257672579, кількість днів 1093, штраф - 20% сума боргу - 104892 грн; сума штрафу - 20978,4 грн;
дата операції - 27.12.2018, дата документа - 20.01.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9273866949, кількість днів 1062, штраф - 20% сума боргу - 9123 грн; сума штрафу - 1824,6 грн;
дата операції - 27.12.2018, дата документа - 18.02.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9020550052, кількість днів 1031, штраф - 20% сума боргу - 10034 грн; сума штрафу - 2006,8 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2262, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн, штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа - 18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 9719,6 грн;
рішення суду про розстрочення (відстрочення) податкового боргу. Наказ ДПА України від 07.12.2010 № 927, дата операції - 24.01.2019, дата документа -18.06.2013, номер документа К/800/28922/13, кількість днів 2234, сума боргу - 48598 грн,  штраф - 20%  - 9719,6 грн;
дата операції - 24.01.2019, дата документа - 21.03.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9039556599, кількість днів 1030, штраф - 20% сума боргу - 95421 грн; сума штрафу - 19084,2 грн.;
дата операції - 24.01.2019, дата документа - 20.05.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9082188034, кількість днів 969, штраф - 20% сума боргу - 42142 грн; сума штрафу - 8428,4 грн;
дата операції - 24.01.2019, дата документа - 21.06.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9103214999, кількість днів 938, штраф - 20% сума боргу - 53298 грн; сума штрафу - 10659,6 грн;
дата операції - 24.01.2019, дата документа - 20.07.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9126148187, кількість днів 908, штраф - 20% сума боргу -  53701 грн; сума штрафу - 10740,2 грн;
дата операції - 24.01.2019, дата документа - 19.08.2016, податкова декларація з податку на додану вартість 9150681497, кількість днів 877, штраф - 20% сума боргу -  89291 грн; сума штрафу - 17858,2 грн;
податкове повідомлення - рішення (форма "Р") дата операції - 24.01.2019, дата документа - 29.08.2016, номер документа 4012615141, кількість днів 867, штраф - 20% сума боргу -  257204,6 грн; сума штрафу - 51440.92 грн.
Разом; борг 2 788 459,55 грн та штраф - 20% - 557691,91 грн.
За наслідками проведеної перевірки відповідачем прийняте податкове повідомлення-рішення №0238481213 від 20.03.2019 форми "Ш", згідно з яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі ст. 126 Податкового Кодексу України на позивача накладено штраф у розмірі 20% - 557691,91 грн (за затримку на 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2234, 2234, 2234, 2234, 2234, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2151,1344,1340, 1334, 1333, 1333,1333, 1316, 1313, 1303, 1273, 1123, 1093, 1062, 1031, 1030, 969, 938, 908, 877,867 календарних днів суми грошового зобов`язання 2 788 459, 55 грн).
Вважаючи вказане податкове повідомлення-рішення протиправним та таким, що прийнято всупереч нормам податкового законодавства, а тому підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України, який зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Отже, на платника податків покладено обов`язок здійснити у встановлені строки сплату узгодженого грошого зобов`язання. Не сплачене у встановлений законом строк грошове зобов`язання визначається сумою податкового боргу платника податків. Пунктом 126.1 статті 126 ПК України визначено, що у разі якщо платник податків сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів д днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податквового боргу.
Таким чином, передумовою нарахування штрафних санкцій, визначених пунктом 126.1 статті 126 ПК України, є несплата платником податків суми узгодженого податкового зобов`язання у встановлені законом строки.
Зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється, зокрема, у формі розстрочки (підпункт 32.1, підпункт 32.2 статті 32 ПК України).
Порядок розстрочення грошових зобов`язань визначено положеннями ст.100 ПК України, згідно п.100.1 якої розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти, розмір яких дорівнює розміру 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Якщо до складу розстроченої (відстроченої) суми входить пеня, то для розрахунку процентів береться сума за вирахуванням суми пені.
Платник податків має право звернутися до контролюючого органу із заявою про розстрочення та відстрочення грошових зобов`язань або податкового боргу. Платник податків, який звертається до контролюючого органу із заявою про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань, вважається таким, що узгодив суму такого грошового зобов`язання (п.100.2 ст.100 ПК України).
За вказаного правового регулювання, колегія суддів вважає, що уклавши договіри про розстрочення податкового боргу товариство узгодило суми таких грошових зобов`язань.
Згідно п.100.10 ст.100 ПК України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує та веде у відкритому доступі Реєстр заяв про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань чи податкового боргу, який щодня опубліковує на своєму офіційному веб-сайті.
На реалізацію наведеної норми ПК України розроблено Порядок розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу) платників податків, затверджений наказом Міністерства доходів і зборів України від 10 жовтня 2013 року №574 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 жовтня 2013 року за №1853/24385; далі - Порядок №574), відповідно до пункту 3.9 якого на розстрочені (відстрочені) грошові зобов`язання (податковий борг) пеня та штрафи не нараховуються з дати укладання (підписання) договору до закінчення строку дії договору про розстрочення (відстрочення) грошового зобов`язання (податкового боргу).
Відповідно до наведених вище положень податкового законодавства, штрафні санкції не нараховуються у разі прийняття контролюючим органом рішення про розстрочення (відстрочення) сплати грошового зобов`язання (податкового боргу) саме з дати прийняття такого рішення.
Таким чином, розстрочення є законодавчо передбаченими формами розрахунків платника з бюджетом шляхом зміни строків платежу.
01 січня 2017 року набув чинності Закон України від 21 грудня 2016 року №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким доповнено пп. 75.1.1 ст. 75 ПК України другим абзацом, чим надано право податковому органу проводити камеральні перевірки з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання.
Таким чином, у зв`язку з набранням чинності з 01.01.2017 року змін до Податкового кодексу України, зокрема і до ст. 75, предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, в тому числі і з податку на прибуток приватних підприємств.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.02.2019 року у справі №823/457/18.
Згідно пп.75.1.1 п.75.1 ст.75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
З наведених вище положень вбачається, що відповідачу з 1 січня 2017 року надано повноваження на проведення камеральних перевірок своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.
Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 ст.14 ПК України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
З огляду на зазначені положення ПК України колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент проведення перевірки податковий орган був наділений повноваженнями проведення камеральної перевірки з цього питання.
Згідно з пп.36.1-36.3 ст.36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.
Відповідно до п.46.1 ст.46 ПК України податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.
Згідно п.54.1 ст.54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом.
За змістом ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до п.87.1 ст.87 ПК України джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів. Сплата грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків з відповідного платежу може бути здійснена також за рахунок надміру сплачених сум такого платежу (без заяви платника) або за рахунок помилково та/або надміру сплачених сум з інших платежів (на підставі відповідної заяви платника) до відповідних бюджетів.
Механізм погашення заборгованості регулюється правилами п.87.9 ст.87 ПК України, у якому встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу, контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
Відповідно до п.131.2 ст.131 ПК України передбачено, що при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.
Якщо платник податків не виконує встановленої цим пунктом черговості платежів або не визначає її у платіжному документі (чи визначає з порушенням зазначеного порядку), контролюючий орган самостійно здійснює такий розподіл такої суми у порядку, визначеному цим пунктом.
Виходячи з аналізу вказаних правових норм ПК України, колегія суддів вважає, що законом імперативно встановлено обов`язок податкового органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків, а платнику податків встановлено заборону спрямовувати кошти на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу.
За змістом ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до п.110.1 ст.110 ПК України платники податків, податкові агенти та/або їх посадові особи несуть відповідальність у разі вчинення порушень, визначених законами з питань оподаткування та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.111.1 ст.111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності: фінансова, адміністративна, кримінальна.
За приписами п.126.1 ст.126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:
- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;
- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.
Отже, податкове законодавство пов`язує право податкового органу нарахувати штраф за несвоєчасну сплату узгодженого грошового зобов`язання лише із фактом такого порушення, і не залежить від способу, в який здійснювалось погашення податкового боргу.
Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 05 березня 2020 року у справі №826/12529/18.
Разом з тим, як уже зазначалося вище, відповідно до п. 102.1 ст. 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.
Тобто, норма пункту 102.1. статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.
Таким чином, нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.
Подібні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 05.06.2018 у справі № 824/760/17, від 28.11.2018 у справі № 808/2282/17, від 29.01.2019 у справі №820/495/18, від 19.02.2019 у справі №823/457/18.
Як убачається із матеріалів справи, за наслідками проведеної перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення №0238481213 від 20.03.2019 форми "Ш", згідно з яким за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на підставі ст. 126 Податкового Кодексу України на позивачва накладено штраф у розмірі 20% - 557691,91 грн (за затримку на 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2234, 2234, 2234, 2234, 2234, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2151,1344,1340, 1334, 1333, 1333,1333, 1316, 1313, 1303, 1273, 1123, 1093, 1062, 1031, 1030, 969, 938, 908, 877, 867 календарних днів суми грошового зобов`язання 2 788 459,55 грн).
Колегія суддів зазначає, що відповідач мав право в межах 1095 - денного строку перевіряти своєчасність сплати узгодженої суми податкових зобов`язань.
Отже, враховуючи норми чинного законодавства та дату прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, якими до позивача застосовані штрафні санкції у розмірі 20%, а також дати граничних строків сплати грошових зобов`язань, колегія суддів приходить до висновку висновку про те, що податкове повідомлення-рішення в частині суми штрафу у розмрі 414   670,59 грн за затримку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2262, 2234, 2234, 2234, 2234, 2234, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2200, 2151,1344,1340, 1334, 1333, 1333,1333, 1316, 1313, 1303, 1273, 1123 календарних днів, прийнято податковим органом поза межами 1095 днів, а тому рішення відповідача в цій частині підлягає скасуванню. 
Разом з тим, податкове повідомлення-рішення від 20.03.2019 №0238481213 в частині застосування до Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафних санкцій у розмірі 143021,32 грн за порушення строку сплати суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість на 1093, 1062, 1031, 1030, 969, 938, 908, 877, 867 календарних днів прийнято контролючим органом в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому є законним та в цій частині скасуванню не підлягає.
Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв рішення з помилковим застосуванням норм матеріального права, без встановлення всіх обставин справи та без надання належної оцінки всім обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення в частині застосування до Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафних санкцій у розмірі 414670,59 грн. У задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. 
Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
У відповідності до ч. 4 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права.  
Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається неправильне тлумачення закону або застосування закону (ч.2 ст.317 КАС України).
Разом з тим, згідно з ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Частиною 1 цієї статті передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Як убачається з матеріалів справи, Приватним акціонерним товариством "Київський річковий порт" було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову у сумі 8365,38 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5481 від 29 березня 2019 року (а.с. 7) та судовий збір при поданні апеляційної скарги у розмір 12548,07 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 1553 від 13 квітня 2021 року (а.с. 46).
Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, колегія суддів вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві на користь Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" судові витрати за сплату судового збору у сумі 15   550,13 грн пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 139, 195, 241, 242, 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задовольнити частково.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 листопада 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у м. Києві від 20.03.2019 №0238481213 в частині застосування до Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафних санкцій у розмірі 414670,59 грн (чотириста чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят гривень п`ятдесят дев`ять копійок).
У задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управлінням ДФС у м. Києві від 20.03.2019 №0238481213 в частині застосування до Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафних санкцій у розмірі 143021,32 грн (сто сорок три тисячі двадцять одна гривня тридцять дві копійки) відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (вул. Шолуденка, 33/19, м. Київ, 04116; код ЄДРПОУ 39439980) на користь Приватного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (вул. Верхній Вал, 70, м. Київ, 04071; код ЄДРПОУ 03150071) судові витрати за сплату судового збору у сумі 15550,13 грн (п`ятнадцять тисяч п`ятсот п`ятдесят гривень тринадцять копійок).
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України. 

Суддя-доповідач:                                                                                Бужак Н.П.

Судді:                                                                                          Костюк Л.О.

                                                                                                    Кобаль. М.І.