ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/654/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/137/21 Категорія: на ухвалу  	ОСОБА_1  	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Нерушак Л. В. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       20 квітня 2021 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з   розгляду  цивільних справ :

Головуючого         Нерушак Л.В. ( суддя – доповідач) 
Суддів         Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.
       
учасники справи:
позивач – ОСОБА_2 ;
відповідач – ОСОБА_3 ;
особа, яка подає апеляційну скаргу – представник ОСОБА_2 – адвокат Тимчук Олександр Вікторович

розглянувши у м. Черкаси в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Тимчука Олександра Вікторовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області 16.02.2021 року, постановлену під головуванням судді Морозова В. В. у Черкаському районному суді Черкаської області 16.02.2021 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення,
в с т а н о в и в :

 
21 січня 2021 року позивач ОСОБА_2  звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення.
Позивач вказує, що ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28.10. 2020 року вирок Черкаського районного суду Черкаської області щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України змінено, скасовано вирок в частині вирішенні цивільного позову потерпілої та цивільного позивача та призначено в цій частині новий розгляд справи у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
Ухвалою судді  Черкаського районного суду Черкаської області  від 26 січня  2021 року задоволено  заяву про самовідвід судді Суходольського О. М. в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення.
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення залишено без руху. В ухвалі судом вказано, що позивач повинен надати до позовної заяви її копії відповідно кількості учасників справи, копії всіх документів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги та надати докази в їх підтвердження.
Надано позивачеві строк для усунення недоліків позовної заяви, але він не може перевищувати 10 днів з дня отримання копії даної ухвали суду.
Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення повернуто позивачу. Суд послався, що позивачем не усунуто недоліки станом на 16 лютого 2021 року, тому суд прийшов до висновку про повернення заяви позивачу.
Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції про повернення позовної заяви, представник ОСОБА_2 – адвокат Тимчук Олександр Вікторович оскаржив ухвалу в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу, зареєстровану Черкаським районним судом Черкаської області 15 березня 2021 року Вх. №2591/21 – Вх.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржник вказує, що вважає ухвалу суду незаконною, яка підлягає скасуванню у зв`язку із порушенням норм процесуального права. 
Скаржник посилається у скарзі, що ухвалою Черкаського апеляційного суду у складі колегії суддів з розгляду кримінальних справ від 28.10. 2020 року вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25.06. 2020 року відносно ОСОБА_3 , засудженого за ч. 1 ст. 286 КК України скасовано в частині вирішення цивільного позов у потерпілої ОСОБА_2 та цивільного позивача ОСОБА_4 , та призначено справу в частині розв`язання цивільного позову на новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.
За таких обставин, скаржник вважає, дана ухвала апеляційного суду не була виконана Черкаським районним судом Черкаської області в повному обсязі, оскільки вирок в частині цивільного позову скасовано та призначено новий розгляд, тому суд повинен був виділити всі матеріали справи, що стосуються розгляду цивільного позову із матеріалів кримінальної справи та призначити її до розгляду. Натомість, Черкаський районний суд Черкаської області обмежився лише присвоєнням номеру цивільної справи, не виділивши необхідні матеріали справи із кримінальної справи, та поклав тягар виділення матеріалів з кримінального провадження в цивільну справу на потерпілу, яка є інвалідом, та їй важко пересуватися.
Залишаючи позовну заяву позивача без руху, та надаючи позивачу строк для усунення недоліків, суд передчасно прийняв ухвалу про повернення позовної заяви позивачу від 16.02 2021 року у зв`язку із не усуненням недоліків.
В апеляційній скарзі скаржник вказує, що, виконуючи ухвалу судді Черкаського районного суду про залишення позовної заяви без руху від 29.01. 2021 року, яка надійшла представнику позивача із запізненням, ним 12.02.2021 року була подана заява про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження справи № 707/1545/18, яка була зареєстрована канцелярією Черкаського районного суду Черкаської області 15.02. 2021 року. Оскільки заява була подана в останні хвилини робочого дня - п`ятниці 12.02. 2021 року, то відповідно на вказану заяву була накладена резолюція 16.02. 2021 року. Цього ж дня під час ознайомлення представника позивача з матеріалами даного кримінального провадження були зроблені ксерокопії матеріалів цивільного позову, які 17.02. 2021 року були здані разом із заявою про виконання ухвали судді ОСОБА_1 до канцелярії Черкаського районного суду Черкаської області. Тому суду були відомі обставини щодо виконання позивачем вимог ухвалу суду про усунення недоліків. Скаржник вказує, що з об`єктивних незалежних причин від представника, він не зміг вчасно виконати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 29.01. 2021 року, яка оскарженню не підлягає, але її невиконання стало наслідком винесення 16.02. 2021 року ухвали судді Морозова В. В. про повернення позовної заяви, яка представником позивача була отримана 05.03. 2021 року.
Скаржник просить винести постанову, якою скасувати ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області від 16 лютого 2021 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
        23 березня 2021 року ухвалою Черкаського апеляційного суду відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 – адвоката Тимчука Олександра Вікторовича на ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області 16.02.2021 року.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 08 квітня 2021 року призначено справу до розгляду у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи.
Відзив на адресу Черкаського апеляційного суду на апеляційну скаргу відповідачами не надано.
У відповідності до ч. 3 ст. 360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
За правилами ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
В даній справі оскаржується ухвала суду про повернення позовної заяви позивачеві, яка зазначена в пункті 6 частини першої статті 353 ЦПК України.
За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Враховуючи характер спірних правовідносин між сторонами, предмет доказування, зважаючи на конкретні обставини у справі, оскарження процесуальної ухвали суду, які не вимагають проведення судового засідання з участю сторін, оскільки матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення питання щодо законності ухвали про повернення позову позивачу, то колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне розглядати справу у порядку письмового провадження без участі сторін, що передбачено вимогами цивільно - процесуального законодавства.
Заслухавши суддю - доповідача, вивчивши та обговоривши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Ухвала суду першої інстанції вимогам закону не відповідає, оскільки судом допущено порушення норм процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали.
Згідно статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. 
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доводити ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги, чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи, та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що передбачено в ч. 2 ст. 77 ЦПК України. 
За положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Статтею 55 Конституції України визначено право кожної особи на судовий захист. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді.
Згідно з частин 1, 3 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Отже, приймаючи до уваги положення ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, а також постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» кожна особа має право, в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно положень частини 1 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу (форма та зміст позовної заяви та документи, що до неї додаються), протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановлюється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).
Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України.
Суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків , що передбачено ч. 5 ст. 185 ЦПК України.
Чинним законодавством передбачено повернення позовної заяви, якщо у встановлений судом строк позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху. Повернення позовної заяви - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви на стадії відкриття провадження без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті особою, яка звернулася до суду.
Суд першої інстанції, постановляючи ухвалу від 29 січня 2021 року про залишення позову без руху, прийшов до висновку, що позовна заява подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України, вказавши, що позивачем не надано суду докази, які містять дані про обставини, на які посилається у позовній заяві, позивач як на підставу її вимог, а також не надано копії позовної заяви з додатками для відповідача. 
Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що в даному випадку судом апеляційної інстанції був скасований вирок суду першої інстанції в частині розгляду цивільного позову потерпілого та цивільного позивача у кримінальному провадженні, та в цій частині направлено на новий розгляд матеріали цивільного позову, але вже в порядку цивільного судочинства. Тому суд повинен був виділити матеріали цивільного позову із матеріалів кримінальної справи, оскільки позивач не вперше подав позовну заяву в суд, а судом вже було розглянуто цивільний позов та вирішено в рамках кримінального провадження, але в цій частині скасовано судом апеляційної інстанції . Однак, суд поклав на потерпілу сторону у справі знову подавати позов, надавати докази та копії документів і копії позовної заяви, які вже були предметом розгляду суду, не звернувши увагу, що цивільний позов вже був розглянутий судом, але в цій частині скасований вирок і направлено на новий розгляд матеріали справи в частині щодо вирішення цивільного позову.
Постановляючи ухвалу про повернення позивачу позовної заяви від 16 лютого 2021 року, суд першої інстанції виходив із того, що представником позивача ухвала суду від 29 січня 2021 року була отримана 04 лютого 2021 року, і оскільки вказані в ухвалі суду від 29 січня 2021 року недоліки не усунені станом на 16.02. 2021 року, то суд дійшов висновку, що позовну заяву необхідно повернути позивачу на підставі частини 3 статті 185 ЦПК України. 
Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві, тому суд першої інстанції прийшов до висновку про повернення позовної заяви позивачу, роз`яснивши позивачу, що дана ухвала суду не перешкоджає позивачу звернутися в суд з цим же позовом після усунення недоліків.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із висновками суду першої інстанції, оскільки вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи та вимогам закону, судом допущено порушення вимог процесуального права, ухвала суду про повернення позовної заяви є передчасною, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.
Як вбачається із матеріалів справи згідно ухвали Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, змінено, скасовано його в частині вирішення цивільного позову потерпілої та цивільного позивача та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства ( а. с. 7-13).
Ухвалою судді  Черкаського районного суду Черкаської області  від 26 січня  2021 року задоволено  заяву про самовідвід судді Суходольського О. М. в рамках розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення ( а. с. 17 -18).
Ухвалою судді Черкаського районного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення була залишена без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України, а позивачу надано десятиденний термін з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху ( а. с. 22 – 23).
Як вбачається із матеріалів справи згідно даних супровідного листа № 707/137/21 від 01.02. 2021 року ОСОБА_5 , який є представником позивача, було направлено копію ухвали від 29 січня 2021 року для виконання ( а. с. 24). Позивачу суд не направляв копії ухвали про залишення без руху, оскільки такі дані відсутні в матеріалах справи.
Згідно даних рекомендованого повідомлення, яке міститься на а. с. 25 вбачається, що копію ухвали про залишення без руху позовної заяви отримано 04 лютого 2021 року і вказано прізвище Недоступ, з чого слідує що особисто ОСОБА_5 копії ухвали не отримав 4 лютого 2021 року.
Із посилань скаржника в апеляційній скарзі вбачається, що 12 лютого 2021 року він подав до канцелярії суду заяву для ознайомлення із матеріалами кримінального провадження для зняття копій необхідних документів на виконання ухвали суду. Тому суду було відомо, що представник позивача виконує ухвалу суду для усунення недоліків, отже , працівники суду мали можливість повідомити вказану інформацію судді, який повинен був приймати рішення у справі щодо розгляду даної справи.
За таких обставин, навіть приймаючи до уваги, що судом було отримано повідомлення, що представником позивача отримано копію ухвали 04.02. 2021 року, суд передчасно дійшов висновку про повернення позовної заяви, яка була направлена для розгляду судом після скасування вироку в частині цивільного позову, 16 лютого 2021 року, оскільки позивач чи представник, відправивши поштовим повідомленням в останній день виконання ухвали суду, повинні мати сподівання, що суд не наступного дня прийматиме рішення про повернення позову, а надасть можливість почекати кілька днів у зв`язку із затримкою отримання поштового відправлення, враховуючи, що позивач проживає в селі Медведівка Чигиринського району, що потребує певного часу ( а. с. 26).
Із матеріалів справи вбачається, що 17 лютого 2021 року адвокат Тимчук О. В. , який діє в інтересах позивача надав до суду першої інстанції заяву на виконання ухвали Черкаського районного суду Черкаської області від 29 січня 2021 року Вх. № 2179 (а. с.27-28).
Проте, 17 лютого 2021 року згідно даних супровідного листа копію ухвали та матеріали позовної заяви з додатками направлено лише представнику позивача ОСОБА_5 для відому.
Апеляційний суд  вважає,  що оскільки ухвалою  Черкаського апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, змінено, скасовано його в частині вирішення цивільного позову потерпілої та цивільного позивача, та призначено у цій частині новий розгляд у суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства, то повернувши позовну заяву позивачеві, суд першої інстанції, порушив вимоги процесуального закону, позбавивши права позивача на вирішення цивільного позову потерпілої та цивільного позивача, оскільки не розглянув цивільний позов в порядку цивільного судочинства.
         Колегія  суддів  апеляційного  суду, вважає, що суд першої інстанції  прийшов до передчасного та помилкового висновку про повернення позовної заяви позивачу, тому   не погоджується  із таким висновком суду першої інстанції, оскільки вказані висновки суду не узгоджуються із вимогами цивільного процесуального закону, порушують право позивачарозпоряджатися своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Апеляційний суд звертає увагу, що згідно ч. 1 ст. 189 ЦПК України, завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті. 
У постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» роз?яснено, що у позивача суд повинен з?ясувати предмет позову (що конкретно вимагає позивач), підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги) і зміст вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав). Якщо представлені докази недостатньо підтверджують вимоги позивача чи заперечення відповідача або не містять в собі всіх необхідних даних і у сторін є обґрунтовані складнощі у наданні додаткових доказів, суд за їх клопотанням зобов`язаний сприяти їм в одержанні або витребуванні таких доказів.
Таким чином, питання, що стосується надання до суду доказів, які містять дані про обставини, на які посилається у позовній заяві позивач, як на підставу її вимог та надання суду доказів позовної заяви з додатками для викладу обставин справи, з`ясування предмету позову (що конкретно вимагає позивач) та підставу позову (чим він обґрунтовує свої вимоги), змісту вимоги (який спосіб захисту свого права він обрав), подання доказів, залучення до розгляду справи сторін та третіх осіб суд міг вирішити в судовому засіданні на стадії підготовчого провадження. Отже, суд передчасно повернув позов позивачу, не виконавши вимог процесуального закону. 
Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 1 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією права і свободи, визначенні в розділі І «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод».
Враховуючи вище викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що висновки суду першої інстанції є передчасними та помилковими, що позивачем не виконано вимоги ухвали суду про усунення недоліків у встановлений судом строк, а тому прийнята судом ухвала про повернення позовної заяви не відповідає вимогам закону, оскільки відсутні підстави для висновку про не виконання позивачем ухвали суду про усунення недоліків, приймаючи до уваги саме вказівки суду щодо невідповідності позовної заяви вимогам закону, оскільки судом першої інстанції допущено порушення норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування ухвали суду, та порушується право позивача на доступ до правосуддя.
Таким чином, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції формально віднісся до застосування норм процесуального закону, прийшов до помилкового та передчасного висновку про повернення позову позивачу, допустивши порушення вимог процесуального права, тому вимоги апеляційної скарги щодо скасування ухвали суду першої інстанції підлягають задоволенню апеляційним судом.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.  
На підставі викладеного, та враховуючи фундаментальний принцип безперешкодного доступу до правосуддя, визначений Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до п. 1 ст. 6, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що постановлена судом першої інстанції ухвала від 16 лютого 2021 року про повернення позивачу позовної заяви не може залишатись в силі та підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, тобто порушення норм процесуального права, на які суд першої інстанції не звернув належної уваги.
Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів апеляційного суду, оскільки спростовують висновки суду щодо повернення позовної заяви позивачу, а тому вимоги апеляційної скаргиОСОБА_2  до ОСОБА_3  про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення  про скасування ухвали суду у зв`язку із порушенням вимог процесуального права підлягають задоволенню апеляційним судом.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Тимчука Олександра Вікторовича слід задовольнити, а ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області 16 лютого 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення скасувати у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права, матеріали позовної заяви направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в  :
Апеляційну скаргупредставника  ОСОБА_2 – адвоката  Тимчука Олександра Вікторовича - задовольнити.
Ухвалу Черкаського районного суду Черкаської області 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення - скасувати.
Матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення матеріальних та моральних збитків внаслідок скоєння кримінального правопорушення повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції, Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Л.В. Нерушак

Судді В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко