Дата документу 30.04.2021 Справа № 335/2132/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Єдиний унікальний № 335/2132/21 Головуючий у 1-й інстанції: Рибалко Н.І.
 
Провадження № 22-ц/807/1769/21                  Суддя-доповідач: Маловічко С.В. 

П О С Т А Н О В А
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 квітня 2021 року                                                 м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого: Маловічко С.В.
суддів:        Гончар М.С.
                       Подліянової Г.С.

розглянувши у порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року про повернення позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління ПФУ в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом.
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Корнієнка А.А. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та передати справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В порядку, визначеному ст. 360 ЦПК України, відзив на апеляційну скаргу у письмовій формі на адресу суду апеляційної інстанції не надходив. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням ст. 369 цього Кодексу.
Згідно із ст. 7 п. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 369 ч. 2 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються 
судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскаржувана ухвала суду першої інстанції у цій справі входить до переліку ухвал, які розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвалу суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судом встановлено, що 25 лютого 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з Головного управління ПФУ в Запорізькій області грошових кошти у вигляді недоотриманої ОСОБА_2  за життя пенсії у розмірі відповідно до наданої на запит суду інформації (а. с. 4).

Крім того, в прохальній частині позовної заяви міститься вимога про витребування від Головного управління ПФУ в Запорізькій області відомостей щодо розміру пенсії ОСОБА_2 за період з 01 січня 2014р. по 07.03.2020р. помісячно, із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії, а також правових підстав припинення нарахування чи виплати пенсії останньому.

Ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 01 березня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 175 ЦПК, а саме: до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору, не зазначено ціну позову та не вказано обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.
На виконання вищевказаної ухвали, 10 березня 2021 року позивачем направлено заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору у розмірі 908,00 грн. 

Також в заяві про усунення недоліків позивач посилається на вимоги п.1 ч.2 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», якою передбачено, що, якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. 

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року позовну заяву було визнано неподаною та повернуто позивачу через те, що ОСОБА_1 не усунула недоліки позовної заяви.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, так як вони не ґрунтується на вимогах процесуального права, з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є 
конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена права на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Згідно із ч. 1 ст. 177 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Відповідно до ч. 3 ст. 177 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Висновки суду першої інстанції про неусунення недоліків позовної заяви ОСОБА_1 є помилковими та передчасними, оскільки суд першої інстанції належним чином не перевірив зміст заяви про усунення недоліків.

Суд першої інстанції, постановляючи 01 березня 2021 року ухвалу про залишення позову ОСОБА_1 без руху, зауважив, що у відповідності до вимог ст. 177 ЦПК України позивачу необхідно надати документ на підтвердження сплати судового збору. Іншим недоліком суд першої інстанції встановив відсутність зазначення ціни позову та обґрунтований розрахунок сум, що стягуються.

Разом з тим, вказуючи позивачу про необхідність сплатити судовий збір за подачу позовної заяви, судом не було конкретизовано суму, яка підлягає сплаті.

Відповідно до ч. 2 ст.185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху суд зобов`язаний не тільки зазначити недоліки позовної заяви, але також вказати спосіб і їх усунення.
Таким чином, вищевказаною статтею регламентовано обов`язок суду зазначити в ухвалі про залишення позову без руху точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити). 
При цьому, враховуючи, що на момент пред`явлення позову, в тому числі з майновими вимогами, встановити точну його ціну з наявних матеріалів справи неможливо, розмір судового збору попередньо мав визначити суд першої інстанції, як визначено в ч.2 ст.176 ЦПК України.
Разом з тим, залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд першої інстанції не врахував приписи ч.2 ст.176 та ч.2 ст.185 ЦПК України та не визначив в ухвалі від 01.03.2021 року точну суму судового збору, яку необхідно сплатити позивачці.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

В подальшому, вказуючи на неусунення недоліків, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що, надавши оригінал квитанції 11.01.2018р., ОСОБА_1 сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн., а також вказала на причини неможливості визначити точну ціну позову на момент його пред`явлення.

В ухвалі про повернення позовної заяви судом першої інстанції вказано, що посилання позивача про неможливість встановити точну ціну позову на момент пред`явлення позову не узгоджується з відомостями, наявними в позовній заяві. Оскільки під час дослідження позовної заяви, судом першої інстанції було встановлено, що 30.11.2020р. приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_2 , яке складається з недоотриманої пенсії у розмірі 88 598,26 грн., яка знаходиться на рахунку в Головного управління ПФУ в Запорізькій області та є предметом даних позовних вимог

Так, за правилами п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 в позовній заяві зазначалось, що її адвокат Корнієнко А.А. звертався до управління ПФУ за отриманням інформації щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування ОСОБА_2 на обліку в управлінні (а.с. 18). Між тим, вказану інформацію не було отримано.
Також, в прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про витребування інформації шляхом направлення судом відповідного запиту.

Посилання суду першої інстанції на те, що у свідоцтві про право на спадщину міститься визначений розмір недоотриманої пенсії у сумі 88 598,26 грн., що, в свою чергу, становить предмет позовних вимог та спростовує неможливість визначення ціну позову, не заслуговує на увагу.
Ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна. Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи (п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 176 ЦПК України).

Отже, наявність такої інформації в матеріалах справи надає суду можливість самостійно встановити ціну позову.

Навіть у такому разі, сплачений ОСОБА_1 судовий збір у сумі 908 грн. є достатнім, враховуючи, що за вимоги майнового характеру слід було сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову (орієнтовний розмір ціни позову 88 598,26 грн.), але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Повернення позовної заяви без розгляду - це процесуальна дія, яка припиняє розгляд конкретної позовної заяви без вирішення спору по суті, у випадку неможливості її розгляду з підстав, які можуть бути усунуті позивачем. Підстави, які передбачені ст. 185 ЦПК України є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Таким чином, суд першої інстанції безпідставно повернув позовну заяву позивачу, в той час як остання за вищенаведеними критеріями відповідала вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а недоліки були усунуті.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, а ухвала Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року у відповідності до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підлягає скасуванню як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, що призвело до помилковості висновків суду щодо наявності підстав для визнання позовної заяви неподаною. 

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 379, 382 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 у особі представника – адвоката Корнієнка Андрія Андрійовича задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 березня 2021 року скасувати, справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише у випадку, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повний текст постанови складений 30 квітня 2021 року.

Головуючий:                                                                         Маловічко С.В.

Судді:                                                                                          Гончар М.С.

                        Подліянова Г.С.