СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" квітня 2021 р.                                                                     Справа № 922/4006/19  

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Лакіза В.В. , суддя  Фоміна В.О. 
за участю секретаря судового засідання Бессонової О.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Харківської міської ради (вх.№2934 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 28.09.2020, ухвалене суддею Рильовою В.В. у приміщенні господарського суду Харківської області 28.09.2020 о 13:23 год. (повне рішення складено 02.10.2020) у справі №922/4006/19
за позовом: Заступника керівника Харківської місцевої прокуратури № 3 Харківської області, м. Харків,
до: 1. Харківської міської ради, м. Харків,                                                            
    2. Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, м. Харків,
      3. Товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс", м. Харків,
про скасування рішення, визнання недійсним договору та повернення майна.

ВСТАНОВИЛА:
Рішенням господарського суду Харківської області від 28.09.2020 позовні вимоги Харківської місцевої прокуратури № 3 задоволено. Визнано незаконним та скасовано пункт 71 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 №1008/18. Визнано недійсним договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2018 № 5601-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс", посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Саутенко Н.В. і зареєстрований в реєстрі за № 2288, скасувавши запис про проведену державну реєстрацію права власності. Зобов`язано ТОВ "Баланс" повернути територіальній громаді міста Харкова нежитлові приміщення підвальної частини №III, ІV, VI площею 74,0 кв.м, першого поверху №1-:-7 площею 87,0 кв.м, загальною площею 161,0 кв.м, розташовані в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, Комунальний проїзд, 9/11. Стягнуто з  Харківської міської ради на користь Прокуратури Харківської області витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921,00 грн. Стягнуто з Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на користь Прокуратури Харківської області витрати зі сплати судового збору в розмірі 960,50 грн. Стягнуто з ТОВ "Баланс" на користь Прокуратури Харківської області витрати зі сплати судового збору в розмірі 8953,04 грн.
Суд першої інстанції зазначив, що пункт 71 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 прийнято з порушенням вимог Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17, оскільки Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління, має право укласти відповідний договір купівлі-продажу за результатами аукціону або за конкурсом; у виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25% ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна, однак матеріали справи не містять жодних доказів на підтвердження здійснення ТОВ "Баланс" поліпшень орендованого майна за період перебування об`єкту нерухомого майна у нього в оренді, по день подачі заяви товариства до міської ради для викупу. Договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2018 № 5601-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та ТОВ "Баланс", визнано недійсним як такий, що укладений на підставі  зокрема, пункту 71 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18, який з підстав, зазначених вище, визнано незаконним та скасовано, а також з порушенням вимог статті 18-1 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17.
Перший відповідач, Харківська міська рада, подав апеляційну скаргу, в якій просить вищевказане рішення скасувати, прийняти рішення, яким у позові відмовити; судові витрати покласти на позивача у справі.
Заявник скарги вважає, що судом неправильно застосовано ст. 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", оскільки вказаними нормами встановлено особливості приватизації об`єктів малої приватизації у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна, а не комунального, а також визначено право застосування викупу до об`єктів малої приватизації, ще у тому разі, якщо право покупця на викуп передбачено законодавчими актами. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно посилається на Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затверджений наказом Фонду державного майна України від 02.04.2012 № 439, оскільки цей Порядок взагалі не регулює роботу органів місцевого самоврядування у сфері приватизації комунального майна, що підтверджується положеннями статті 9 Закону України "Про Фонд державного майна України", якою визначено, що Накази Фонду державного майна України, видані у межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами; натомість, за твердженням заявника скарги, орендар мав безумовне право на викуп орендованого майна в силу пункту 5.6 договору оренди.
Таким чином, Харківська міська рада вважає, що обрання Управлінням комунального майна та приватизації способу приватизації у вигляді викупу на підставі законодавчих актів, якими передбачалось право покупця на викуп, не суперечить положенням ч. 1 ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". В обґрунтування своєї правової позиції апелянт посилається на науково-консультативний висновок Науково-дослідного інституту державного будівництва та місцевого самоврядування НАПрН України № 157 щодо окремих питань приватизації комунального майна.
Окрім того, на думку апелянта,  прокурор не може набувати статусу позивача в даній справі, оскільки наявні органи, уповноважені здійснювати функції щодо розпорядження об`єктами комунальної власності, які мають повноваження щодо звернення до суду; єдиним органом, який представляє спільні інтереси територіальної громади міста Харкова, є Харківська міська рада. Тому, за твердженням заявника скарги, висновки місцевого господарського суду про належне доведення прокурором наявності підстав щодо представництва в суді зумовлені неправильним застосуванням ст.23 Закону України "Про прокуратуру".
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.11.2020 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Крестьянінов О.О., суддя Фоміна В.О.) відкрито апеляційне провадження за вказаною скаргою, призначено її розгляд на 15.12.2020.
27.11.2020 у зв`язку з відпусткою судді Фоміної В.О. та з необхідністю вирішення питання щодо руху апеляційної скарги Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради в цій же справі, було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О.,  суддя Крестьянінов О.О.
14.12.2020 Харківська міська рада звернулася з заявою (вх.№12516), в якій просила зупинити провадження в даній справі до закінчення розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/623/20. До заяви додано копію ухвали Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 02.12.2020 у справі №922/623/20.
14.12.2020 у зв`язку з проходженням суддею Крестьяніновим О.О. підготовки заступників голів апеляційних судів було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою колегії суддів Східного апеляційного господарського суду у вищевказаному складі від 15.12.2020 заяву Харківської міської ради про зупинення провадження у справі задоволено. Зупинено апеляційне провадження за апеляційною скаргою Харківської міської ради на рішення господарського суду Харківської області від 28.09.2020 у справі №922/4006/19 до розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи №922/623/20. Зобов`язано учасників справи повідомити Східний апеляційний господарський суд про результати розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду справи №922/623/20.
25.02.2021 Харківська обласна прокуратура надала клопотання (вх.№2466), в якому, зазначаючи про те, що на офіційній вебсторінці в Єдиному державному реєстрі судових рішень опубліковано постанову об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20, просить поновити апеляційне провадження в даній справі №922/4006/19.
01.03.2021 у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Білоусової Я.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл даної справи, за результатами якого визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Шевель О.В., суддя Лакіза В.В., суддя Фоміна В.О.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 01.03.2021 поновлено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на  06.04.2021.
У судовому засіданні 06.04.2021, в якому представники відповідачів просили задовольнити апеляційну скаргу, а прокурор виклав усні заперечення щодо вимог апелянта, було оголошено перерву до  20.04.2021 о 16:00 годині.
У судовому засіданні 20.04.2021, в яке з`явилися прокурор та представник третього відповідача, ТОВ "Баланс", вказані учасники справи підтримали викладену ними раніше правову позицію.
В ході апеляційного розгляду даної справи апеляційним господарським судом, у відповідності до п.4 ч.5 ст.13 ГПК України, було створено учасникам справи умови для реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, у межах встановленого строку.
Відповідно до ч.1 ст.269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. За приписами ч.2 цієї норми, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Судом апеляційної інстанції було в повному обсязі досліджено письмові докази у справі, пояснення учасників справи, викладені в заявах по суті справи - у відповідності до приписів ч.1 ст.210 ГПК України. 
Присутні в судовому засіданні прокурор та представник ТОВ "Баланс" погодилися з тим, що судом досліджено всі докази, які надано до справи у відповідності до ст.74 ГПК України та які стосуються меж апеляційного розгляду справи.
За таких обставин, колегія суддів, дослідивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях представників учасників справи, дійшла висновку про закінчення розгляду апеляційної скарги в даному судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.282 ГПК України, колегія суддів апеляційного господарського суду зазначає, що встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини даної справи є наступними. 
Між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (як орендодавцем) та ТОВ "Баланс" (як орендарем) з 27.09.2011 існували орендні правовідносини на підставі договору оренди № 719 від вказаної дати.
Згідно з додатковою угодою № 8 від 16.01.2018 до договору оренди № 719 від 27.09.2011 (т.1, а.с.52), укладеною між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради (як орендодавцем) та ТОВ "Баланс" (як орендарем), якою договір викладено в новій редакції, ТОВ "Баланс" приймає у строкове платне користування нежитлові приміщення підвальної частини № 111, IV, VI площею 74,0 кв.м. та першого поверху №1-:-7 площею 87,0 кв.м., загальною площею 161,0 кв.м., розташовані в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, Комунальний проїзд, 9/11.
Відповідно до пункту 3.1. договору в редакції додаткової угоди № 8, вартість об`єкта оренди складала 483480,00 грн., без ПДВ станом на 27.10.2017.
Згідно з пунктом 4.7. договору, змінювати стан орендованого майна орендар зобов`язаний виключно за письмовою згодою орендодавця.
Відповідно до пункту 4.8. договору, орендар зобов`язаний здійснювати ремонт та реконструкцію за письмовою згодою орендодавця на підставі документації, оформленої відповідно до чинного законодавства.
Пунктом 5.3. договору погоджено, що орендар має право за письмовою згодою орендодавця вносити зміни до складу орендованого майна, провадити невід`ємні поліпшення, які необхідні для здійснення господарської діяльності, що зумовлює підвищення його вартості. Якщо невід`ємні поліпшення майна зроблені за згодою орендодавця, орендар має право на відшкодування вартості необхідних витрат або зарахування їх вартості тільки у разі придбання об`єкта у власність.
За умовами п.5.6 договору, орендар, який належно виконує свої обов`язки, у разі продажу майна, що передано в оренду, має переважне право перед іншими особами на його викуп.
Строк дії договору оренди № 719 від 27.09.2011 в редакції додаткової угоди № 8 від 16.01.2018 встановлено до 27.09.2018 (згідно з пунктом 10.1. договору).
ТОВ "Баланс" звернулося із листом № 8 від 07.02.2018 до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради (вх. №1934 від 07.02.2018), у якому просило дозволити приватизацію вказаних приміщень (т.1, а.с.29). 
На підставі вказаного звернення Харківською міською радою прийнято відповідне рішення, а саме: згідно з пунктом 71 Додатку до Рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18, міська рада дозволила приватизувати вказаний об`єкт нерухомого майна шляхом викупу.
У подальшому ТОВ "Баланс" звернулося до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради із заявою про приватизацію від 22.02.2018 №3572 (т.1, а.с.31), розглянувши яку, орган приватизації способом приватизації визначив викуп.
26.02.2018 ТОВ "Баланс" звернулося до Управління комунального майна та приватизації Харківської міської ради з листом (вх. №3106 від 26.02.2018), у якому просило доручити проведення оцінки для приватизації вказаного майна ФОП Бєлих Б.М. (т.1, а.с.30).
Отримавши вказаного листа, Управління комунального майна та приватизації подало ФОП Бєлих Б.М. (лист від 28.02.2018 № 2578) пропозицію провести оцінку нежитлових приміщень загальною площею 161,0 кв.м., розташованих у житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, Комунальний проїзд, 9/11, на підставі договору з ТОВ "Баланс" (т.1, а.с.33).
На підставі вказаного листа ФОП Бєлих Б.М. склав звіт про незалежну оцінку нерухомого майна, відповідно до якого вартість вказаного майна станом на 28.02.2018, без ПДВ складає 444030,00 грн. (т.1, а.с.34).
10.07.2018 між ТОВ "Баланс" та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради укладено Договір купівлі-продажу № 5601-В-С (т.1, а.с.40), відповідно до якого ТОВ "Баланс" приватизувало вказані нежитлові приміщення за 444030,00 грн. без ПДВ (разом з ПДВ за 532836,00 грн.).
У грудні 2019 року прокурор звернувся до господарського суду з позовом у даній справі, в якому зазначив, що Харківська міська рада незаконно обрала спосіб приватизації оспорюваного майна шляхом викупу орендарем. Прокурор наполягає на тому, що Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж нерухомого майна, що перебуває у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації - Управління комунального майна, має право укласти відповідний договір купівлі-продажу. При цьому такий продаж має бути проведений шляхом аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу, в даному випадку продаж шляхом викупу орендарем об`єкту, який вже перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
За твердженням прокурора, ТОВ "Баланс" за період перебування об`єкту нерухомого майна у нього в оренді не здійснило жодних поліпшень такого майна. У звіті про оцінку майна, договорі оренди, договорі купівлі-продажу, заявці ТОВ "Баланс" з проханням надати дозвіл на приватизацію, а також в усій приватизаційній справі будь-які відомості про такі поліпшення відсутні. Крім того, Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс" до органу приватизації документи, передбачені пунктом 2.2. Порядку оцінки орендованого нерухомого майна, що містить невід`ємні поліпшення, здійснені за час його оренди, під час приватизації не подавались.
Також, прокурор зазначає, що станом на момент укладення Договору оренди в редакції Додаткової угоди № 8 від 16.01.2018 ринкова вартість орендованих приміщень без ПДВ складала 483480,00 грн., а станом на момент приватизації: 10.07.2018 - 444030,00 грн., тобто будь-яких поліпшень, тим більш на 25 відсотків, не проводилось з урахуванням того, що вартість орендованого майна зменшилась.
Прокурор вважає, що під час прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, в процесі здійснення процедури відчуження об`єктів нерухомості та укладання спірного договору купівлі-продажу відповідачами були порушені вимоги Закону України "Про приватизацію державного майна", Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017 - 2022 роки, що безпосередньо порушує права та інтереси територіальної громади м. Харкова.
Місцевий господарський суд задовольнив позов - з наведених вище підстав.
Надаючи оцінку відповідному висновку місцевого господарського суду, згідно з підпунктом б) пункту 3 частини 1 статті 282 ГПК України, колегія суддів погоджується з ним з огляду на наступне.
Предметом спору у даній справі є визнання незаконним та скасування пункту 71 додатку до Рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18; визнання недійсним Договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2018 № 5601-В-С, укладений між Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс" та зобов`язання повернути територіальній громаді міста Харкова спірні нежитлові приміщення загальною площею 161,0 кв.м, розташовані в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, Комунальний проїзд, 9/11.
Заявник апеляційної скарги вважає, що судом першої інстанції при розгляді вищевказаної позовної вимоги неправильно застосовано ст. 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", оскільки вказаними нормами встановлено особливості приватизації об`єктів малої приватизації у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна, а не комунального, а також визначено право застосування викупу до об`єктів малої приватизації, ще у тому разі, якщо право покупця на викуп передбачено законодавчими актами. Також, на думку апелянта, суд першої інстанції безпідставно посилається на Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затверджений наказом Фонду державного майна України від 02.04.2012 № 439, оскільки цей Порядок взагалі не регулює роботу органів місцевого самоврядування у сфері приватизації комунального майна, що підтверджується положеннями статті 9 Закону України "Про Фонд державного майна України", якою визначено, що Накази Фонду державного майна України, видані у межах його повноважень, є обов`язковими для виконання центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності та громадянами; натомість, за твердженням заявника скарги, орендар мав безумовне право на викуп орендованого майна в силу пункту 5.6 договору оренди. Таким чином, на думку Харківської міської ради (з якою в ході апеляційного провадження висловили згоду представники другого та третього відповідачів), обрання Управлінням комунального майна та приватизації способу приватизації у вигляді викупу на підставі законодавчих актів, якими передбачалось право покупця на викуп, не суперечить положенням ч. 1 ст. 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". В обґрунтування своєї правової позиції апелянт посилається на науково-консультативний висновок Науково-дослідного інституту державного будівництва та місцевого самоврядування НАПрН України №157 щодо окремих питань приватизації комунального майна.
Отже, доводи апеляційної скарги першого відповідача, підтримані також другим та третім відповідачами, фактично зводяться до того, що поряд із зазначеним прокурором порядком викупу орендованого майна поза аукціоном, необхідною умовою для застосування якого є здійснення орендарем поліпшення орендованого майна в розмірі не менш як 25 відсотків його ринкової вартості, правомірним є і інший порядок. А саме, на думку заявника скарги, навіть за відсутності вказаних поліпшень такий викуп може бути здійснений у разі, якщо відповідне передбачено договором оренди.
При цьому ані в суді першої інстанції, ані в ході апеляційного провадження відповідачі не посилалися на здійснення орендарем будь-яких поліпшень та не доводили їх наявності - як за весь час дії договору оренди № 719 від 27.09.2011, так і з часу укладення додаткової угоди № 8 від 16.01.2018 до вказаного договору, згідно з якою його було викладено в новій редакції. 
Стосовно вищенаведених аргументів апеляційної скарги колегія суддів зазначає наступне.
У відповідності до ч.4 ст.236 ГПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Як вбачається з обставин справи №922/623/20, до розгляду якої об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було зупинено провадження в даній справі №922/4006/19, прокурором у вказаній справі заявлено вимогу про визнання незаконним та скасування пункту 76 додатку 1 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 - тобто того ж рішення Харківської міської ради, пункт 71 додатку до якого є предметом оскарження в даній справі №922/4006/19. 
У рішенні 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 зазначено, що його прийнято на підставі Законів України "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради від 21.06.2017 № 691/17 (далі - Програма приватизації).
Таким чином, висновки об`єднаної палати Верховного Суду щодо застосування вищевказаних нормативно-правових актів, якими регулюються спірні відносини з приватизації орендованого майна на підставі відповідного рішення Харківської міської ради, є обов`язковим до застосування судом апеляційної інстанції в даному провадженні - в силу вищенаведених вимог ч.4 ст.236 ГПК України.
У постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №   922/623/20 судом касаційної інстанції викладено наступні правові висновки щодо застосування відповідних норм права.
Згідно з пунктом 1.1 Програми приватизації, її розроблено відповідно до Конституції України, Цивільного кодексу України,   Господарського кодексу України, Законів України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про приватизацію державного майна", "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" та інших законодавчих актів, що регулюють питання власності.
У Програмі визначено мету, пріоритети та умови      приватизації комунального майна територіальної громади міста на 2017-2022 р.р.
Відповідно до пункту 3.1 Програми приватизації ініціатива щодо приватизації об`єктів комунальної власності може виходити як від Управління, так і від інших виконавчих органів Харківської міської ради, осіб, які можуть бути покупцями відповідно до законодавства.
Ініціатива щодо визначення способу приватизації належить Управлінню.
Приватизація об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова здійснюється способами, що визначаються законодавством України і цією Програмою (пункт 3.3).
Пункт 3.4 Програми приватизації визначає, що приватизація об`єктів здійснюється: шляхом викупу, продажу об`єктів приватизації на аукціоні (у тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу об`єктів приватизації за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, іншими способами, які      встановлюються спеціальними законами, що регулюють особливості      приватизації об`єктів окремих галузей.
Викуп застосовується      щодо об`єктів комунальної власності, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими та нормативними актами, а також щодо тих, які не продано на аукціоні, за конкурсом.
Згідно з пунктом 3.7 Програми приватизації Управлінням готується проект рішення Харківської міської ради      з переліками об`єктів, що пропонуються для приватизації за способами їх приватизації.
Рішення про затвердження переліків об`єктів, що підлягають приватизації, приймається на пленарному засіданні      сесії Харківської міської ради      за поданням Управління (пункт  3.8).
Відповідно до пункту 7.1 Програми приватизації відчуження об`єктів комунальної власності здійснюється із врахуванням вимог Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", а також інших законодавчих та нормативно-правових актів у цій сфері.
Умови та порядок відчуження комунального майна вносяться на розгляд сесії для кожного об`єкта окремим рішенням (пункт 7.2)
За змістом частини 1 статті 5-1 Закону України "Про приватизацію державного майна" (в редакції чинній на час прийняття рішення про відчуження об`єктів комунальної власності) з метою раціонального та ефективного застосування способів приватизації об`єкти приватизації класифікуються за такими групами: група А окреме індивідуально визначене майно, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких таке майно розташовано. Окремим індивідуально визначеним майном вважається рухоме та нерухоме майно.
Частиною 2 статті 5-1, частиною 2 статті 16-2 Закону України "Про приватизацію державного майна" встановлено, що об`єкти приватизації, що належать до груп А, Д і Ж, є об`єктами малої приватизації. Викуп об`єктів малої приватизації здійснюється відповідно до   Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)".
Відповідно до   статті 3 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів малої приватизації здійснюється шляхом: викупу, продажу на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), продажу за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону.
З моменту прийняття рішення про приватизацію об`єктів, які перебувають у комунальній власності, органами приватизації здійснюється підготовка до їх приватизації відповідно до статті 8 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), що полягає, зокрема, у встановлені ціни продажу об`єкта, що підлягає приватизації шляхом викупу, або початкову ціну об`єкта на аукціоні, за конкурсом з урахуванням результатів оцінки об`єкта, проведеної відповідно до методики оцінки майна, затвердженої Кабінетом Міністрів України; публікації інформації про об`єкти малої приватизації у відповідних інформаційних бюлетенях та місцевій пресі, інших друкованих виданнях, визначених органами приватизації; а також вчиненні інших дій, необхідних для підготовки об`єктів малої приватизації до продажу.
Викуп застосовується до об`єктів малої приватизації, які не продано на аукціоні, за конкурсом, а також у разі, якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено законодавчими актами. Порядок викупу об`єкта встановлюється Фондом державного майна України (частини 1, 3 статті 11 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) приватизація об`єктів групи А здійснюється з урахуванням таких особливостей: у разі прийняття рішення про приватизацію орендованого державного майна (будівлі, споруди, нежитлового приміщення) орендар одержує право на викуп такого майна, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
Порядок викупу встановлений Фондом державного майна України. На час виникнення спірних правовідносин діяв Порядок продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затверджений Фондом державного майна України від 02.04.2012 № 439 (далі Порядок № 439).
Згідно з пунктом 8.1 Порядку № 439 викуп об`єктів малої приватизації застосовується відповідно до пункту 3.3 розділу III та пункту 7.15 розділу VII цього Порядку щодо об`єктів малої приватизації, які не продані на аукціоні, за конкурсом, а також якщо право покупця на викуп об`єкта передбачено чинним законодавством України.
Виходячи з аналізу наведених вище норм Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду дійшов висновку, що Харківська міська рада має право прийняти рішення про продаж об`єктів нерухомого майна, що перебувають у власності територіальної громади, а уповноважений нею орган приватизації, а саме Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, має право укласти відповідний договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону або конкурсу (конкурсний продаж). У виключних випадках такий продаж може бути проведений шляхом викупу орендарем об`єкта, який перебуває у нього в оренді, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
Тобто викуп орендарем орендованого ним приміщення, виходячи з положення статті 11, статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)"   може бути лише за умови, якщо орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для цілей оренди майна. В іншому разі приватизація такого приміщення повинна здійснюватися у загальному порядку за результатами проведення аукціону або конкурсу.
За таких обставин, об`єднана палата Верховного Суду погодилася з висновком суду апеляційної інстанції у справі №922/623/20 про те, що оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що орендарем здійснювалися будь-які поліпшення орендованих приміщень за договором оренди, то помилковим є твердження про те, що Рада як орган місцевого самоврядування має право самостійно обирати спосіб приватизації спірних нежитлових приміщень без урахування наведених законодавчих обмежень.
Аналогічних висновків, із посиланням на постанову об`єднаної палати Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №922/623/20 дійшов Верховний Суд в ухвалі від 30.03.2021 у справі №922/733/20, якою було закрито касаційне провадження за касаційними скаргами Харківської міської ради та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради на постанову Східного апеляційного господарського суду від 16.09.2020 у справі №922/733/20 (спірні правовідносини в якій стосувалися визнання незаконним та скасування п. 6 додатку до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади міста Харкова" №1008/18 від 21.02.2018). 
За таких обставин, посилання апелянта на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано ст. 11, 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", які стосуються державного майна, а не комунального, на безпідставність застосування Порядку продажу об`єктів малої приватизації шляхом викупу, на аукціоні (в тому числі за методом зниження ціни, без оголошення ціни), за конкурсом з відкритістю пропонування ціни за принципом аукціону, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 02.04.2012 № 439, на незастосування ст.289 ГК України ч.2 ст.777 ЦК України, а також на ті обставини, що орендар мав безумовне право на викуп орендованого майна в силу пункту 5.6 договору оренди - колегія суддів не визнає належними аргументами, оскільки таке право підлягало реалізації виключно за умов дотримання процедури, встановленої відповідними спеціальними нормами, зокрема, Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)". Відповідне узгоджується також з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.04.2021 у справі №922/1668/20.
Апелянт посилався на науково-консультативний висновок Науково-дослідного інституту державного будівництва та місцевого самоврядування НАПрН України №157 щодо окремих питань приватизації комунального майна. Проте як вбачається з матеріалів даної справи №922/4006/19 та не спростовується сторонами, вказаний висновок не надавався для долучення до справи в ході її розгляду в суді першої та апеляційної інстанції - у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутня можливість надати оцінку вказаному висновку.
Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає, що необхідною умовою для визнання законною приватизації орендованого майна, здійсненої поза процедурою аукціону (конкурсу), є встановлення тих обставин, що орендарем за згодою орендодавця за рахунок власних коштів здійснено поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, визначеної суб`єктом оціночної діяльності суб`єктом господарювання для цілей оренди майна.
Як встановлено місцевим господарським судом в оскаржуваному рішенні у справі №922/4006/19 та не спростовано відповідачами, станом на момент укладення договору оренди в редакції додаткової угоди № 8 від 16.01.2018 ринкова вартість орендованих приміщень без ПДВ складала 483480,00 грн., а станом на момент приватизації: 10.07.2018 - 444030,00 грн., що свідчить про відсутність поліпшень орендованого майна.
В ході розгляду даної справи представник ТОВ "Баланс" не надавало доказів на спростування вищевказаного висновку місцевого господарського суду про зменшення вартості майна та про відсутність здійснення орендарем будь-яких поліпшень. Натомість даний учасник справи повністю підтримав правову позицію Харківської міської ради, вважаючи, що факт здійснення поліпшень орендованого майна не входить до предмету доказування в даній справі, оскільки, на його думку, товариство реалізувало своє право на викуп орендованого майна, передбачене п.5.6 договору, яким не встановлено вимог щодо здійснення будь-яких  поліпшень.
Проте, як уже зазначалося, наведені аргументи відповідачів не узгоджуються зі змістом спеціальних норм, які регулюють спірні правовідносини, а також із правовою позицією Верховного Суду.
Отже, з огляду на недоведеність обставин щодо здійснення орендарем поліпшень орендованого майна в розмірі не менш як 25 % ринкової вартості майна, за яким воно було передано в оренду, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що пункт 71 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18 прийнято з порушенням вимог   Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні",   Закону України "Про приватизацію державного майна",   Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)"   та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17, а відтак він є незаконним та підлягає скасуванню як такий, що не спрямований на досягнення мети, визначеної у цих Законах і Програмі, і тим самим порушує права територіальної громади на отримання максимального економічного ефекту від продажу об`єкта комунальної власності.
Заперечуючи проти позовної вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 5601-В-С від 10.07.2018, укладеного між ТОВ "Баланс" та Управлінням комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, апелянт зазначає, що вказаний правочин укладено при вільному волевиявленні сторін, внутрішня воля яких відповідала її зовнішньому прояву, отже, на думку заявника скарги, відсутні підстави для застосування положень ст.203 ЦК України щодо недійсності правочину.
Стосовно вказаних доводів колегія суддів зазначає, що, як було встановлено вище, договір купівлі-продажу нежитлового приміщення від 10.07.2018 № 5601-В-С укладено на підставі, зокрема, пункту 71 до рішення 18 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова" від 21.02.2018 № 1008/18, який з підстав, зазначених вище, визнано незаконним та скасовано, а також з порушенням вимог   статті 18-1 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)"   та Програми приватизації та відчуження об`єктів комунальної власності територіальної громади м. Харкова, на 2017-2022 роки, затвердженої рішенням 13 сесії Харківської міської ради 7 скликання від 21.06.2017 № 691/17.
Щодо посилання апелянта на вільне волевиявлення сторін, колегія суддів погоджується з тим, що передача права власності на майно, у тому числі в результаті приватизації, передбачає наявність волевиявлення як у продавця, так і у покупця такого майна. 
Отже, покупець, укладаючи спірний договір купівлі-продажу шляхом приватизації орендованого нежитлового приміщення, та достовірно знаючи, що поліпшення орендованого майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, в розмірі не менш як 25 відсотків ринкової вартості майна, ним здійснені не були, не міг не усвідомлювати, що такі дії суперечать пункту 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" (у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), зміст якого є загальнодоступним, чітким і зрозумілим. За встановлених судами попередніх інстанцій у цій справі обставин, безумовна участь ТОВ "Баланс" у приватизації орендованого майна шляхом викупу, без дотримання з його боку умов, передбачених законом щодо поліпшення такого майна не може вважатися "законним і обґрунтованим очікуванням" у розумінні Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Продаж майна на неконкурентних засадах порушує такі основоположні принципи приватизації, як рівність прав участі громадян України у процесі приватизації, створення сприятливих умов для залучення інвестицій, забезпечення конкурентності продажу, передбачених статтею 2 Закону України "Про приватизацію державного майна".
Порушення міськрадою умов та порядку приватизації призвели не тільки до можливих економічних збитків (недотримання територіальною громадою коштів від відкритого продажу майна конкурентним способом), а позбавили інших зацікавлених фізичних та юридичних осіб можливості придбати комунальне майно на відкритому конкурсі, створили для них і орендаря несправедливі умови конкуренції на ринку продажу комунального майна. При цьому орендар, відповідно, отримав непередбачені законом привілеї викупити майно неконкурентним способом.
Міськрада, розпорядившись таким чином майном, діяла всупереч суспільним інтересам, поставивши в нерівні умови орендаря, який не здійснив невід`ємних поліпшень орендованого майна, і інших потенційних покупців комунального майна, фактично протиправно позбавивши останніх права на участь у приватизації.
Тобто в даній справі місцевим господарським судом встановлено (і відповідачами не спростовано) як обставини щодо порушення органами місцевого самоврядування умов та порядку приватизації, так і наявність недобросовісної поведінки самого покупця, оскільки за відсутності у нього законодавчо встановлених підстав для приватизації майна шляхом викупу у зв`язку з нездійсненням ним поліпшень майна, яке неможливо відокремити від відповідного об`єкта без завдання йому шкоди, ТОВ "Баланс" звернулося до органу місцевого самоврядування із відповідною заявою, що свідчить про недобросовісність, зокрема, і його дій також.
Впродовж розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції ТОВ "Баланс" жодного разу не посилалося на те, що порушення умов та порядку приватизації було здійснено виключно органом місцевого самоврядування, і що вказане товариство (як покупець) діяло добросовісно. Натомість ТОВ "Баланс" наполягало на безумовному застосуванні п. 5.6 договору оренди (щодо переважного права орендаря на викуп орендованого майна) без врахуванням вищенаведених обмежень, встановлених спеціальними нормами законодавства про приватизацію.
Отже, позбавлення такої особи майна не суперечитиме принципам, встановленим статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки такі наслідки обумовлені протиправною поведінкою самого набувача майна.
Повернення у власність територіальної громади майна (приміщення), незаконно відчуженого шляхом викупу органом місцевого самоврядування переслідує легітимну мету контролю за використанням майна відповідно до загальних інтересів у тому, щоби таке відчуження відбувалося у передбачений чинним законодавством спосіб та сприяло досягненню максимального економічного ефекту від продажу об`єкта комунальної власності.
У даному випадку позбавлення ТОВ "Баланс" майна не порушуватиме принцип пропорційності втручання у право власності, оскільки викуп орендованого майна вказаним товариством здійснено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме пункту 1 частини 1 статті 18-2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", внаслідок недобросовісних дій самого набувача майна.
Подібного висновку дійшла об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 22.02.2021 у справі № 922/623/20, а також Верховний Суд у постановах від 31.03.2021 у справі №922/3272/18, від  01.04.2021 у справі № 922/250/20.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно, із посиланням на ст. 203,   215,   216 ЦК України, визнав недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень № 5601-В-С від 10.07.2018, а також задовольнив позовну вимогу прокурора про зобов`язання ТОВ "Баланс" повернути територіальній громаді міста Харкова в особі Харківської міської ради нежитлові приміщення підвальної частини №III, ІV, VI площею 74,0 кв.м, першого поверху №1-:-7 площею 87,0 кв.м, загальною площею 161,0 кв.м, розташовані в житловому будинку літ. "А-4" за адресою: м. Харків, Комунальний проїзд, 9/11 - оскільки дана вимога ґрунтується на вищенаведених нормах чинного цивільного законодавства та є похідною від вимоги про визнання недійсним договору купівлі-продажу.
Також місцевим господарським судом було надано належну правову оцінку доводам Харківської міської ради про неможливість витребування у добросовісного набувача майна, з урахуванням висновків ЄСПЛ. А саме, суд в оскаржуваному рішенні зазначив, що висновки ЄСПЛ потрібно застосовувати не безумовно, а з урахуванням фактичних обставин справи, оскільки цей суд рекомендував оцінювати дії не тільки органів держави-відповідача, але і самого скаржника, адже певні випадки порушень, на які особа посилається як на підставу для застосування положень статті 1 Першого протоколу Конвенції, можуть бути пов`язані із протиправною поведінкою самого набувача майна, що суд повинен достеменно дослідити та встановити. Відповідне також узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 22.01.2021 у справі №   922/623/20.
Наявність відповідних обставин, пов`язаних із протиправною поведінкою самого набувача майна, було встановлено місцевим господарським судом та не спростовано відповідачами в ході апеляційного провадження (про що зазначено вище).
Доводи апелянта про неправильне застосування апеляційним господарським судом приписів   статті 23 Закону України "Про прокуратуру", колегія суддів не вважає належними аргументами, оскільки з урахуванням обставин цієї справи, прокуратурою визначено першим та другим відповідачами Харківську міську раду та Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки і комунального майна Харківської міської ради, які розпорядилися спірним майном в порушення вимог чинного законодавства, а отже прокурор мав право звернутися до суду для захисту відповідних публічних інтересів територіальної громади та держави. 
Колегія суддів зазначає, що захист інтересів держави в особі територіальної громади міста дійсно має здійснювати відповідна міська рада, проте у разі, коли саме цей орган місцевого самоврядування вчинив дії у виді прийняття рішення, яке є незаконним та порушує інтереси держави в особі територіальної громади міста, правомірним є звернення до суду прокурора та визначення міської ради відповідачем, іншого органу місцевого самоврядування, який би міг здійснити захист інтересів держави в особі територіальної громади міста, не існує. Аналогічна правова позиція викладена в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.02.2021 у справі № 922/623/20, у постановах Верховного Суду від 01.09.2020 у справі № 922/1441/19, від 31.03.2021 у справі №922/3272/18 тощо.
Будь-яких інших аргументів, що могли б бути підставою для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, Харківською міською радою не наведено.
За результатами апеляційного перегляду рішення місцевого господарського суду  колегією суддів також не було встановлено наявності неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права в розумінні ч.2 ст.277 ГПК України або порушення норм процесуального права, які згідно з ч.3 цієї ж норми є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. 
Відповідно до ст.276 ГПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене та керуючись ст. 13, 269, п.1 ч.1 ст.275, ст.276, ст.282 ГПК України, 
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської ради залишити без задоволення.
Рішення господарського суду Харківської області від 28.09.2020 у справі №922/4006/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.

Повний текст постанови складено   26.04.2021 

Головуючий суддя                                                                    О.В. Шевель

Суддя                                                                                           В.В. Лакіза  

Суддя                                                                                           В.О. Фоміна