Ухвала                                               
26 травня 2021 року
м. Київ
справа № 591/19/20
провадження № 61-7069ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, на постанову Сумського апеляційного суду від 25 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Нотехс», третя особа - товариство 
з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами та адміністрування пенсійних фондів «Аруна-Капітал», про стягнення неустойки,
ВСТАНОВИВ:
У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 січня 2021 року 
в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Сумського апеляційного суду від 25 березня 2021 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна С. К., задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми 
від 15 січня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позов 
ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційне підприємство «Нотехс» (далі - ТОВ «ВКП «Нотекс») на користь ОСОБА_1 неустойку в розмірі 
27 553,05 грн.
У квітні 2021 року представник ОСОБА_1 - адвокат Калінін С. К., звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Сумського апеляційного суду від 25 березня 2021 року, в якій просить змінити оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції в частині визначення розміру неустойки, який підлягає сплаті, стягнувши з ТОВ «ВКП «Нотекс» на користь ОСОБА_1 неустойку у вигляді пені у розмірі 10 001 757,15 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 травня2021 року справу призначено судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І.,    Коломієць Г. В.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження 
з огляду на наступне.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що                    у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна С. К., не відповідає зазначеним вище вимогам закону.
У касаційній скарзі заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.
За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно уточнити касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Крім того, клопотання про звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору суд не вирішує, оскільки ОСОБА_1 , як споживач, звільнений від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Калініна Сергія Костянтиновича, на постанову Сумського апеляційного суду від 25 березня 2021 року залишити без руху та надати строк для виконання вимог цієї ухвали до 28 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                          Д. Д. Луспеник