КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ  СУД  

Апеляційне провадження                                                     
№33/824/2305/2021
 
П О С Т А Н О В А 
 
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И

            17 травня 2021 року                                                                       місто Київ
                                                                                              справа № 761/3758/21
 
Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
 
за участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Спиридонова Олега Володимировича, 
 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника -адвоката Спиридонова Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП, -
 
      В С Т А Н О В И В:
 
Постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 454 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник -адвокат Спиридонов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 рокускасувати, а провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги посилався на те, що приймаючи рішення про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції у постанові не навів належних та достатніх доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 було порушено п.п.2.3 б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, та не звернув уваги на те, що й матеріали адміністративної справи, у тому числі протокол з додатками, не містять таких доказів.
Вказував, що при складанні протоколу не було враховано, що ОСОБА_1 рухалася в крайній правій смузі дороги, не створюючи небезпеку чи перешкоду для руху та відповідно до п.1.4 Правил дорожнього руху України, мала право розраховувати на те, що й інші учасники дорожнього руху, виконують ці Правила.
Зазначав, що співробітник поліції, який склав протокол, не врахував, що ОСОБА_1 , здійснюючи поворот вправо на перехресті на зелене світло світлофора, продовжувала рух у своїй крайній правій смузі, тоді як водій «TOYOTA» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 не врахувавши дорожнього руху, обстановки на перехресті, перед здійсненням повороту не переконався, що це буде безпечним, виїжджав на перехрестя, здійснюючи поворот вправо з лівої смуги (з порушенням ПДР, оскільки поворот вправо можливий лише з крайньої правої смуги, згідно наказового знаку), із обгоном автомобіля «NISSAN»,                       д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 із заїздом на трамвайні колії (що є також порушенням ПДР), та після обгону не надав переваги в русі останньому з'їжджаючи з трамвайної колії «підрізав» його, що призвело до зіткнення.
Посилався на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки факту порушення при складанні протоколу вимог ст.256 КУпАП, а саме          ОСОБА_1 не були роз'яснено її права і обов'язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, що підтверджується відсутністю відповідної відмітки в протоколі.
Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисник Спиридонов О.В. доводи апеляційної скарги підтримали та просили її задовольнити з вищевказаних підстав.
Потерпілий ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З'ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідальність за ст.124  КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Згідно з п.2.3 «б» ПДР України водій для забезпечення безпеки дорожнього руху зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Пунктом 12.1 вищевказаних Правил визначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п.13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.
Згідно ПДР України безпечною дистанцією є відстань до транспортного засобу, що рухається попереду по тій самій смузі, яка у разі його раптового гальмування або зупинки дасть можливість водієві транспортного засобу, що рухається позаду, запобігти зіткненню без здійснення будь-якого маневру.
Безпечною швидкістю є швидкість, за якої водій має змогу безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух у конкретних дорожніх умовах.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №045801, 28 грудня 2020 року о 18.40 год. в місті Києві на перехресті вул. Старовокзальна та вул. Жилянська в бік вул. Борщагівська, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «NISSAN Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 , не була уважна, не стежила за дорожньою обстановкою, не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «TOYOTA  PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п.п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.    
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, оцінених судом першої інстанції, а саме: 
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2020 року серії ДПР18 №045801; 
схемою місця ДТП від 28 грудня 2020 року, на якій вказано місце зіткнення, розташування транспортних засобів та зафіксовано локалізацію пошкоджень автомобілів; 
поясненнями водіїв: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
В судовому засідання апеляційного суду ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП не визнала та пояснила, що рухалася в крайній правій смузі та здійснювала поворот з вул. Старовокзальної на вул. Жилянську в напрямку Борщагівки. Зазначала, що зліва від неї з третьої смуги руху в її смугу здійснив виїзд автомобіль «TOYOTA  PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 , підрізав її та пошкодив ліву сторону бамперу її автомобіля. 
Захисник-адвокат Спиридонов О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 вказував на те, що поворот вправо був здійснений ОСОБА_1 з єдино можливої крайньої правої смуги дороги. Проте, водій «TOYOTA  PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на перехресті здійснив поворот вправо зі смуги дороги (ліворуч від крайньої смуги), по якій відповідно до наказового знаку 4.1 § 33 ПДР («Рух прямо»), дозволено рух виключно прямо, тобто допустив порушення Правил дорожнього руху України. В подальшому, завершаючи свій маневр (поворот вправо) з порушенням ПДР, водій ОСОБА_2 здійснив обгін автомобіля «NISSAN Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 та після обгону не надав переваги в русі останній «підрізав» автомобіль під її керуванням, що призвело до зіткнення. На підтвердження чого надав фотознімки.
Разом з тим, надані фотознімки не спростовують обставин, зафіксованих у схемі місця ДТП.
З схеми місця ДТП від 28 грудня 2020 року вбачається, що зіткнення між автомобілями відбулося вже після повороту з перехрестя у напрямку вул. Борщагівської.
При цьому, суд апеляційної інстанції бере до уваги відстань від автомобіля «NISSAN Pathfinder», д.н.з. НОМЕР_2 до бордюру з правої сторони, що вказує на те, що у даного автомобіля був великий радіус для здійснення повороту праворуч, враховуючи, що ширина полоси руху становить 2,75 м.
Проте слід зазначити, що  ОСОБА_1 не інкримінується порушення швидкісного режиму на вказаній ділянці дороги. Натомість остання зобов`язана була уважно стежити за дорожньою обстановкою та обирати безпечну дистанцію та безпечний інтервал, щоб мати змогу зреагувати на зміну дорожньої обстановки.
Крім того, у судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснила, що на вказаному перехресті є камери відеофіксації і працівники поліції перед тим, як складати протокол оглядали відео з камери.
Однак ні ОСОБА_1 , ні її адвокатом вказаного відео з камер відеофіксації надано не було.
Сукупність наведених вище доказів з урахуванням характеру та локалізації пошкоджень транспортних засобів під час взаємного контактування та відповідних кінцевих положень підтверджує факт того, що дії водія автомобіля «NISSAN Pathfinder» д.н.з. НОМЕР_2 не відповідали вимогам п.п.2.3 «б», 12.1, 13.1 ПДР України.
А відтак, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги про те, що на вказаному перехресті рух регулюється наказовими знаками, якими встановлені обов`язкові напрямки руху суд апеляційної інстанції не бере до уваги, оскільки на фотознімках з місця ДТП містяться інформаційно-вказівні знаки. Доказів того, що саме вказані знаки були наявні на час ДТП ні ОСОБА_1 , ні її адвокатом суду надано не було.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що водій «TOYOTA  PRADO», д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 на перехресті здійснив поворот вправо зі смуги дороги (ліворуч від крайньої смуги), по якій відповідно до наказового знаку 4.1 §33 ПДР («Рух прямо»), дозволено рух виключно прямо, тобто допустив порушення Правил дорожнього руху України, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що суд розглядає справу лише щодо особи, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення уповноваженою на те посадовою особою. 
Як вбачається з матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №045801 від 28 грудня 2020 року, в межах якого суд розглядає справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не містить фактичних обставин щодо порушення водієм ОСОБА_2 вимог Правил дорожнього руху, а тому суд апеляційної інстанції позбавлений можливості вирішувати питання щодо наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у межах даної справи.
При цьому, ОСОБА_1 вважаючи, що  ОСОБА_2 було допущено порушення Правил дорожнього руху України, не позбавлена можливості з цього приводу звернутися до Управління поліції з відповідно заявою.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки факту порушення при складанні протоколу вимог ст.256 КУпАП, а саме ОСОБА_1 не були роз'яснено її права і обов'язки, передбачені ст.268 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28 грудня 2020 року у ньому зазначено, що ОСОБА_1 роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. 
Доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу захисника - адвоката Спиридонова Олега Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
 
Постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25 березня 2021 року - залишити без змін. 
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
            
Суддя:                                                                                                 Борисова О.В.